Справа № 653/972/17
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 р. Справа № 653/972/17

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Берлімова Ю.Г.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Димерлія О.О. та Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Григоренко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 14 вересня 2017 року (суддя Берлімова Ю.Г.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Щасливцівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, треті особи без самостійних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2017 року ОСОБА_6 звернувся до суду з адміністративним позовом до Щасливцівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, треті особи без самостійних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просив скасувати рішення Щасливцівської сільської ради №1112 від 27 січня 2015 року «Про присвоєння адреси обєктам нерухомого майна в частині присвоєння частині споруд адреси, - вул. Набережна, 58-а, корпус 1 у Генгірковському рекреаційному масиві на території Щасливцівської сільської ради Генічеського району.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 травня 2014 року рішенням апеляційного суду Херсонської області виділено в натурі ОСОБА_2 49/100 частин будівель і споруд бази відпочинку «Зорі Азова», яка розташована в с. Генічеська Гірка Генічеського району по вул. Набережні 58-а, іншу 51/100 частину будівель і споруд виділено в натурі у власність йому. База відпочинку «Зорі Азова» знаходиться на орендованій ним та ОСОБА_2 земельній ділянці. В січні 2015 року ОСОБА_2 без погодження з ним звернулася до Щасливцівської сільської ради Генічеського району із заявою про присвоєння адреси окремому обєкту нерухомості у Генгірковському рекреаційному масиві. 27 січня 2015 року Щасливцівська сільська рада приймає рішення №1112, яким присвоює адресу вулиця Набережна, 58-а, корпус 1 у Генгірковскому рекреаційному масиві на території Щасливцівської сільської ради Генічеського району Херсонської області адміністративному будинку (літера А); складам (літери Б, Г, Д, №394); спальним будиночкам з навісом (№359, 360, 366, 367, 368, 369, 370, 371, 377, 378, 380, 381, 382, 388, 389, 390, 391, 392) власницею яких є ОСОБА_2. Рекомендовано ОСОБА_2 у встановленому законом порядку вирішити питання щодо впорядкуванню адреси земельної ділянки, на якій розташоване вищезазначене майно. Вважає, що такими діями відповідач порушив його права як співвласника майна, оскільки значна частина будівель і споруд залишилися у спільному користуванні, земельна ділянка на якій знаходиться все майно перебуває в оренді у нього та у ОСОБА_2, порядок користування не встановлений. Також в сільській раді відсутній затверджений порядок присвоєння адрес обєктам нерухомості, яким чином відповідач це робив, якими нормативно-правовими актами керувався не зрозуміло. Крім того, просив поновити строки звернення до суду, оскільки про оскаржуване рішення дізнався лише в березні 2017 року, надавши запит до Щасливцівської сільської ради.

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 14 вересня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_4 був задоволений. Скасовано Рішення Щасливцівської сільської ради Генічеського району Херсонської області № 1112 від 27 січня 2015 року «Про присвоєння адреси обєктам нерухомого майна в частині присвоєння частині споруд адреси вул. Набережна, 58, корпус 1 у Генгірківському рекреаційному масиві на території Щасливцівської сільської ради Генічеського району Херсонської області.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду, якою відмовити ОСОБА_4 у задоволені позову в повному обсязі.

Апелянти/треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначають, що судом першої інстанції не враховано, що оскаржуване рішення відповідача було прийнято в межах його повноважень та нічиїх прав не порушує.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справа розглянута апеляційним судом за їх відсутністю на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 20 травня 2014 року виділено в натурі ОСОБА_2 49/100 частину, а ОСОБА_4 51/100 частину будівель і споруд бази відпочинку «Зорі Азова», яка розташована в с. Генічеська Гірка Генічеського району по вул. Набережні 58-а.

Але, обєкт №1 (1/2 частина огорожі), №2 (1/2 частина воріт), №3 (1/2 частина водопроводу), №4 (1/2 частина мощення), №5 (1/2 частина умивальника), №7 (1/2 частина трансформаторної підстанції) виділені в загальне користування всіх власників бази відпочинку.

Додатковим рішенням апеляційного суду Херсонської області від 16 грудня 2014 року припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 на вищевказані будівлі та споруди.

База відпочинку «Зорі Азова» знаходиться на орендованій ОСОБА_7 та ОСОБА_2 земельній ділянці кадастровий номер :11:001:0431.

Порядок користування земельною ділянкою не встановлений.

Рішенням Щасливцівської сільської ради №1112 від 27 січня 2015 року присвоєно адресу вулиця Набережна, 58-а корпус 1 у Генгірковскому рекреаційному масиві на території Щасливцівської сільської ради Генічеського району Херсонської області адміністративному будинку (літера А); складам (літери Б, Г, Д, №394); спальним будиночкам з навісом (№359, 360, 366, 367, 368, 369, 370, 371, 377, 378, 380, 381, 382, 388, 389, 390, 391, 392) власницею яких є ОСОБА_2.

Рекомендовано ОСОБА_2 у встановленому законом порядку вирішити питання щодо впорядкуванню адреси земельної ділянки, на якій розташоване вищезазначене майно.

Задовольняючи позов ОСОБА_6 суд першої інстанції виходив з того, що вищезазначене рішення Щасливцівської сільської ради №1112 від 27 січня 2015 року є неправомірним, тобто не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, прийняте без урахування усіх фактичних обставин та порушує права позивачів.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Так, згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної рад відносить, зокрема, прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначених цим та іншими законами (пункт 41 частини першої статті 26 та пункт 26 частини першої статті 43).

Стаття 37 вказаного Закону закріплює такі власні (самоврядні) повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо вирішення питань адміністративно-територіального устрою: підготовка і внесення на розгляд ради питань щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території відповідного населеного пункту, а також підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо питань адміністративно-територіального устрою в порядку і межах повноважень, визначених законом.

Отже, суд першої інстанції правильно виходив з того, що питання щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, в тому числі щодо присвоєння адрес об'єктам нерухомого майна на місцевому рівні, місцевими радами, законодавцем розглядаються в рамках повноважень місцевих рад щодо вирішення питань адміністративно-територіального устрою, проте, на даний час відсутнє законодавче регулювання цього питання.

В Щасливцівський сільській раді Генічеського району Херсонської області відсутній такий порядок, тому критерії та вимоги щодо процедури присвоєння адреси обєкту нерухомості також відсутні.

В даному випадку, вищезазначеним рішенням сесії на підставі рішення апеляційного суду Херсонської області від 20 травня 2014 року та додаткового рішення від 16 грудня 2014 року присвоєно адресу вулиця Набережна, 58-а корпус 1 у Генгірковскому рекреаційному масиві на території Щасливцівської сільської ради Генічеського району Херсонської області частині адміністративної будівлі (літера А); складам (літери Б, Г,Д, №394); спальним будиночкам з навісом (№359, 360, 366, 367, 368, 369, 370, 371, 377, 378, 380, 381, 382, 388, 389, 390, 391, 392).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що Корпуса 1 згідно технічної документації та в натурі не існує, адреса фактично присвоєна окремим обєктам нерухомості.

Обєкти літ. «Ж (1/2 частина вбиральні), літ. «З» (1/2 частина сміттєзбірника) залишилися в загальному користуванні всіх співвласників, за старою адресою.

Обєкт літ. «К» (1/2 частина душа) виділений в натурі у власність ОСОБА_2 також залишився за старою адресою.

Обєкти №1 (1/2 частина огорожі), №2 (1/2 частина воріт), №3 (1/2 частина водопроводу), №4 (1/2 частина мощення), №5 (1/2 частина умивальнику), №7 (1/2 частина трансформаторної підстанції), виділені в загальне користування всіх власників бази відпочинку, також залишилися за старою адресою.

Таким чином, суд першої інстанції правильно зазначив про неможливість встановити критерії, якими керувалася сільська рада при прийнятті оскаржуваного рішення щодо присвоєння нової адреси корпусу 1, не зазначено.

Наслідком цих дій стало внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під новою адресою вищеперелічених обєктів, в тому числі і обєктів, які перебувають в спільній власності всіх власників бази відпочинку.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що таке рішення відповідача порушує права інших власників бази відпочинку, оскільки на теперішній час 1/2 частина обєктів: літ Ж (вбиральня), літ. «З» (сміттєзбірник), літ. «К» (душ), № 1 (огорожа), № 2 (ворота), № 3 (водопровід), № 4 (мощення), № 5 (умивальник), № 7 (трансформаторна підстанція), які виділені в загальне користування всім власникам бази, в тому числі ОСОБА_4, ОСОБА_5, внесені в реєстр як єдине виділене в натурі майно ОСОБА_2 та рахується за новою адресою, присвоєною рішенням сільської ради.

Враховуючи те, що, як вже зазначено вище, на теперішній час питання щодо порядку присвоєння адрес обєктам нерухомості діючим законодавством не врегульовано, положення в сільській раді не затверджене, судом першої інстанції обґрунтовано скористався відповідним нормативними актами, чинними на момент виникнення правовідносин.

Так, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 №868 Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень п. 58 Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» (чинної на час реєстрації) для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на об'єкт нерухомого майна, який поділяється (у тому числі у результаті виділення окремого об'єкта нерухомого майна із складу об'єкта нерухомого майна, що складається з двох або більше об'єктів) або частка з якого виділяється, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на об'єкт нерухомого майна, який поділяється або частка з якого виділяється, подає: технічні паспорти на новостворені об'єкти нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння новоствореному об'єкту нерухомого майна окремої адреси.

У разі коли державна реєстрація прав з видачею свідоцтва проводиться на об'єкт нерухомого майна, що складається з двох або більше об'єктів і перебуває у спільній власності, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає письмову згоду всіх співвласників, справжність підпису яких засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат». При цьому право спільної власності на виділений обєкт нерухомого майна із складу обєкта нерухомого майна, що складається з двох або більше обєктів, не припиняється.

З матеріалів справи вбачається та позивач стверджує, що в даному випадку всі дії були проведені без згоди всіх співвласників бази відпочинку, що призвело до існування у обєктів, які перебувають у спільній власності двох адрес, що порушує права ОСОБА_4

Крім того, база відпочинку «Зорі Азова» зі всіма обєктами знаходиться на орендованій ОСОБА_2 та ОСОБА_7 земельній ділянці кадастровий номер :11:001:0431.

Сесія сільської ради присвоїла нову адресу обєктам, які розташовані на земельній ділянці, яка перебуває в спільній оренді у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не врахувавши цього, що в подальшому утруднить використання сторонами земельної ділянки, а також встановлення порядку користування нею.

Тобто, незважаючи на те, що рішенням апеляційного суду Херсонської області майно поділено в натурі між сторонами, частина обєктів залишилася в спільному користуванні, при чому обєкти господарчого призначення, земельна ділянка також перебуває в спільній оренді, тому суд першої інстанції цілком обґрунтовано підкреслив, що при вирішенні питань в тому числі і присвоєння нової адреси, мало бути тримана згода усіх співвласників бази відпочинку «Зорі Азова», оскільки фактично ОСОБА_2 та ОСОБА_4 залишилися співвласниками майна.

У зв'язку з цим, за результатом апеляційного розгляду даної справи колегія суддів, як і суд першої інстанції, дійшла висновку, що рішення відповідача щодо присвоєння нової адреси не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права та прийняте без врахування усіх фактичних обставин, з порушенням прав та інтересів позивача.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_6.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом першої інстанції відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 14 вересня 2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 лютого 2018 року.

ОСОБА_8ОСОБА_1

Суддя О.О.Димерлій

Суддя Ю.В.Осіпов