Справа № 826/6036/16
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 лютого 2018 року 09:33 № 826/6036/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Васильченко І.П., при секретарі судового засідання Ксендзові А.С. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовомДержавної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Спецматеріали Майстер»
простягнення заборгованості,

за участю представників сторін:

від позивача: Мегеда А.В.;

від відповідача: Вапельник С.Д.

На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 06 лютого 2018 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду м.Києва 14.04.2016 р. звернулась Державна податкова інспекція у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецматеріали Майстер», в якому просить, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, стягнути з відповідача суму податкового боргу в розмірі 3 694 033,82 грн., в тому числі з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 2 029 567, 59 грн., з податку на додану вартість в розмірі 1 664 466,23 грн.

Позовні вимоги мотивовані наявністю у відповідача податкового боргу, який станом на день звернення до суду не був сплачений.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 15.04.2016 р. суддею Літвіновою А.В. відкрито скорочене провадження по справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 21.02.2017 р. суд перейшов до розгляду справи за загальними правилами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 15.11.2017 р. справу прийнято до провадження суддею Васильченко І.П.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, оскільки на час розгляду справи за відповідачем обліковується узгоджена податкова заборгованість у вказаному розмірі, яка сплачена не була.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував щодо наявності заборгованості, однак зазначив, що позивач позбавлений повноважень з 01.01.2017 р. щодо стягнення заборгованості, що на його думку, є підставою для відмови у задоволенні позову.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецматеріали Майстер» зареєстроване Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві як суб'єкт підприємницької діяльності 29.11.2007 р. за номером 0048908 та взяте на податковий облік в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві як платник податків 10.12.2007 р. за номером 47301.

ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Спецматеріали Майстер» з питань дотримання вимог податкового законодавства і своєчасності, достовірності, правильності, повноти та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства при здійсненні фінансового-господарських операцій за період з 01.01.2013 р. по 31.08.2014 р. з TOB «Укрпостачобладнання 1» за результатами якої складено акт від 09.10.2014 р. №934/26-55-22-08/35572832 та винесено податкове повідомлення-рішення від 28.10.2014 р. №08, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 310 343,00 грн. (в тому числі основним платежем - 248 274 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 62 069 грн.).

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, відповідач оскаржив їх в судовому порядку.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.04.2015 р. у справі № 826/2822/15 адміністративний позов TOB «Спецматеріали Майстер» до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2015 р. у справі 826/2822/15 апеляційну скаргу ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС задоволено, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.04.2015 р. скасовано, та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволені позивних вимог TOB «Спецматеріали Майстер».

Отже, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.04.2015 у справі № 826/2822/15 набрала законної сили 09.06.2015 р., а відтак заборгованість перед бюджетом в сумі 232 500, 46 грн. набула статусу узгодженої.

Згідно уточнених позовних вимог, позивач вказує на те, що станом на 08.11.2016 р. у відповідача обліковується податковий борг перед Державним бюджетом в сумі 3 694 033,82 грн., в тому числі за податку на додану вартість в сумі 1 664 466,23 грн., з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 2 029 567,59 грн.

Передумовою для виникнення заборгованості стала перевірка, оформлена актом № 466/26-55-22-07/35572832 від 30.10.2015 р. «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки TOB «Спецматеріали Майстер» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин».

На підставі вищезазначеного акту було прийняте податкове повідомлення-рішення №7 від 24.11.2015р., яким відповідачу визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1 470 694,00 грн. (в тому числі основний платіж 1 176 555,00 грн. та штрафна санкція в сумі 294 139,00 грн.) та застосовано пеню в сумі 326 373,13 грн.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, відповідач оскаржив його в адміністративному порядку. Рішенням про результати розгляду скарги від 14.04.2016 №8333/6/99-99-10-01-04-25 залишено без змін податкове повідомлення-рішення №7 від 24.11.2015 р.

Таким чином, сума податкового боргу відповідача з податку на прибуток приватних підприємств складає 2 029 567,59 грн. (232500,46 + 1470694,00 + 326373,13).

Підставою для виникнення податкового боргу з податку на додану вартість стала перевірка відповідача, за результатами якої винесено акт № 466/26-55-22-07/35572832 від 30.10.2015 р. «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки TOB «Спецматеріали Майстер» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин».

На підставі вищезазначеного акту було прийняте податкове повідомлення-рішення № 7 від 24.11.2015 р., яким визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1 548 099,00 грн. (в тому числі основний платіж 1 238 грн. та штрафна санкція у сумі 309 620,00 грн.) та нараховано пеню в сумі 120 грн.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням відповідач оскаржив його в адміністративному порядку. Рішенням про результати розгляду скарги від 14.04.2016 №8333/6/99-99-10-01-04-25 залишено без змін податкове повідомлення-рішення №7 від 24.11.2015 р.

Згідно з картками особових рахунків у відповідача обліковувалася переплата з податку на додану вартість у сумі 4165,56 грн., податковий борг відповідача був відповідно зменшений та склав 1 664 435,64 грн.

Окрім того, за результатами перевірки відповідача, позивачем було винесено акт №2579/26-55-12-01 від 26.07.2016 р. про результати камеральної перевірки даних Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Спецматеріали Майстер».

На підставі вищезазначеного акту було прийняте податкове повідомлення-рішення № від 29.07.2016 р., яким відповідачу визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у вигляді штрафних санкцій в сумі 576,08 грн. Відповідачем 06.09.2016 р., згідно платіжного доручення № 220 від 05.09.2016 р. був самостійно сплачений податковий борг у сумі 576,09 грн.

Відповідно до п. 87.9. ст.87 Податкового кодексу, сплачені кошти були спрямовані в погашення податкового боргу. Відповідачу була нарахована пеня в розмірі 30,60 грн.

Таким чином, сума податкового боргу відповідача з податку на додану вартість склала 1 664 466,23 грн. (1548099,00 + 120502,20 - 4165,56 + 576,08 - 576,09 + 30,60).

Відтак, враховуючи, що сума податкових зобов'язань відповідачем не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Отже, наявність узгодженої заборгованості відповідача перед Державним бюджетом у розмірі 3 694 033,82 грн., стала підставою для звернення ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві до суду із даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу положень статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Порядок погашення податкового боргу і відповідні дії податкового органу визначаються главою 9 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п. 87.2 ст.87 Податкового кодексу України, погашення податкового боргу платника податків здійснюється податковим органом за рахунок будь-якого майна такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України передбачено, що з метою погашення податкового боргу орган стягнення (державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України) звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 57.3. Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

В порядку пп. 1 п. 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до положень ст. 95 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду) орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

В той же час, відповідно до Законів України від 20.12.2016 р. № 1791-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» та від 21.12.2016 р. № 1797 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо Інвестиційного клімату в Україні», які набрали чинності з 01.01.2017 р., зокрема щодо повноважень контролюючих органів, проведено реорганізацію органів Державної фіскальної служби України.

На виконання вимог наказів ДФС від 28.12.2016 р. № 1042 «Про внесення змін до окремих наказів ДФС», від 28.03.2017 р. № 209 «Про внесення змін до наказу ДФС від 25.12.2015 р. № 996» та з метою поліпшення організації роботи й упорядкування Організаційної структури Головного управління ДФС у м.Києві наказом ГУ ДФС у м.Києві від 30.03.2017 р. № 2344 внесено зміни до Організаційної структури Головного управління ДФС у м.Києві.

Наказом ДФС від 27.03.2017 р. № 202 «Про затвердження у новій редакції положень про податкові територіальні органи ДФС» ряд функцій, які раніше виконувалися ДПІ у районах м.Києва було закріплено за ГУ ДФС у м.Києві.

Відповідно до пп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції з 01.01.2017 р.) контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 41.1 ст.41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (п. 41.2 Кодексу).

Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України (п. 41.3 Кодексу).

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Разом з тим, як вже зазначалось, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року N 1797-VIII змінено повноваження державних податкових інспекцій, зокрема, положеннями ст. 193 визначено, що державні податкові інспекції здійснюють функції з обслуговування платників, здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом".

Отже, державні податкові інспекції були позбавлені повноважень щодо звернення до суду із позовами про стягнення податкового боргу, а такі повноваження перейшли до Головного управління ДФС у м.Києві.

Таким чином, станом на день розгляду справи у ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві відсутні повноваження щодо стягнення з боржників податкового боргу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач згоден на його заміну іншою особою, але така особа не згодна на участь у справі, суд залишає позовну заяву без розгляду, про що постановляється відповідна ухвала.

Встановивши, що станом на день розгляду справи, до суду звернулась особа, яка позбавлена повноважень на таке звернення, суд в судовому засіданні поставив на обговорення питання щодо необхідності заміни неналежного позивача ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві на належного - ГУ ДФС у м.Києві. Однак, представник позивача відмовився від заміни неналежного позивача та наполягав на його участі в справі саме в якості державної податкової інспекції. Окрім того, позивач не скористався своїм правом на відмову від позову.

Таким чином, оскільки суд позбавлений можливості без згоди позивача здійснити його заміну належним позивачем чи змінити його статус на третю особу без заміни позивача, беручи до уваги те, що позивач наполягає на подальшому розгляді справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві відмовити.

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П.Васильченко

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 13.02.2018 р.