Справа № 826/13362/17
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 лютого 2018 року № 826/13362/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2017 №43973-1305,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2017 №43973-1305.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.10.2017 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано доказів використання позивачем, як фізичною особою-підприємцем, будь-якої земельної ділянки. Крім того, у позовній заяві наголошено, що пп. 297.1.4. п. 297.1 ст. 297 Податкового кодексу України передбачено пільгу для платників єдиного податку, яка полягає у звільненні останніх від нарахування, сплати та подання податкової звітності із земельного податку.

У призначене судове засідання з'явились представники сторін. Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача, у свою чергу, проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову в яких зазначено, що згідно з даними ІС «Податковий Блок» та ПК «Кадастр», за ОСОБА_1 обліковується земельна ділянка під нежитловим приміщенням, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, площею 0,02076 га, що зумовлює наявність у позивача обов'язку зі слати земельного податку, згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

Суд, на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, яка діяла станом на момент вчинення відповідної процесуальної дії, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.04.2017 №43973-1305, згідно з яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб за 2017 рік у розмірі 32 606,64 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з гаступного.

У силу п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу України, платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

У свою чергу, об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності (п. 270.1 ст. 270 Податкового кодексу України).

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (ст. 285 Податкового кодексу України).

Приписами п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України передбачено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

При цьому, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України).

Слід також зазначити, що у силу п. 287.6 ст. 287 Податкового кодексу України, при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

За твердженнями представника відповідача, викладеними у позовній заяві, підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугували дані ІС «Податковий Блок» та ПК «Кадастр», згідно з якими за ОСОБА_1 обліковується земельна ділянка під нежитловим приміщенням, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, площею 0,02076 га.

У той же час, згідно з п. 4 Порядку подання інформації про платників податків, об'єкти оподаткування та об'єкти, пов'язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2011 №1386, Держгеокадастр та Мін'юст подають щомісяця до 10 числа, а також на запит територіального органу ДФС за місцезнаходженням земельної ділянки або ДФС інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю та єдиного податку, в тому числі:

Держгеокадастр - про земельні ділянки, зокрема про кадастровий номер земельної ділянки, дату реєстрації у Державному земельному кадастрі, дату державної реєстрації земельної ділянки (відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою чи договору оренди), площу відповідно до правовстановлюючих документів, цільове призначення та місце розташування земельної ділянки, дату та значення нормативної грошової оцінки, частку кожного із співвласників земельної ділянки (у разі коли земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності), а також про землевласників або землекористувачів, зокрема найменування та місцезнаходження або прізвище, ім'я, по батькові та місце проживання землевласника або землекористувача;

Мін'юст - про землевласників або землекористувачів, зокрема про найменування та місцезнаходження або прізвище, ім'я, по батькові та місце проживання землевласника або землекористувача (у разі наявності такої інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), назву, номер та дату правовстановлюючого документа, кадастровий номер земельної ділянки, площу відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дату державної реєстрації речового права, цільове призначення, місцезнаходження земельної ділянки (у разі наявності такої інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), розмір частки у праві спільної власності на земельну ділянку (у разі коли майно належить на праві спільної часткової власності), а також про об'єкти незавершеного будівництва.

На підтвердження наявності у позивача обов'язку із сплати земельного податку, встановленого оскаржуваним податковим повідомленням-рішення представником відповідача надано суду інформацію з бази даних ПК «Кадастр» по фізичних особах на 07.04.2017 (ділянки, право користування по яких не оформлене).

У той же час, згідно з викладеною Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві у листі від 21.11.2017 №31-26.0.22-8321/2-17 інформацією, станом на момент надання вказаної відповіді відомості щодо державної реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі на території м. Києва та рішення про передачу їх у власність/користування гр. ОСОБА_1 в Головному управлінні Держгеокадастру у м. Києві відсутні.

Крім того, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано суду доказів на підтвердження наявності у позивача права власності на будівлю, споруду (їх частину), розташовану за адресою: АДРЕСА_2, що також не підтверджено наявними у матеріалах справи доказами.

З огляду на викладене суд звертає увагу, що у силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом (ч. 1 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, представником відповідача під час судового розгляду справи не зазначено про необхідність витребування відповідних доказів під час розгляду справи судом, з огляду на неможливість їх самостійного надання.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про не підтвердження достатніми доказами факту наявності у позивача обов'язку зі сплати земельного податку, визначеного оскарженим податковим повідомленням-рішенням, відтак, останнє є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги, як наслідок, підлягають задоволенню.

Інші доводи позивача, покладені в обґрунтування заявлених позовних вимог, суд відхиляє як такі, що не спростовують викладеного, з урахуванням того, що у звітному (податковому) періоді (2017 рік) рішенням державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 30.09.2017 №288/26-50-13-02-35/НОМЕР_1 фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 виключено з реєстру платників єдиного податку фізичних осіб-підприємців, а матеріалами справи не підтверджено використання земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, у господарській діяльності позивача, оскільки матеріалам справи взагалі не підтверджено наявності у позивача права власності чи користування останньою, у тому числі наявності в останньої на праві власності будівлі, споруди (їх частини), розташованої на даній земельній ділянці.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції від 06.10.2017 №31, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн., який підлягає присудженню на користь позивача.

Керуючись статтями 77, 139, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 28.04.2017 №43973-1305.

Присудити здійснені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) документально підтверджені судові витрати у розмірі 640,00 грн. (шестисот сорока грн. 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок