Справа № 826/10192/17
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 січня 2018 року 10 год. 36 хв. № 826/10192/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Вєкуа Н.Г., при секретарі судового засідання Ксендзов А.С., за участі представника позивача - ОСОБА_1, розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції адміністративну справу

за позовом до проОСОБА_2 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 29 січня 2018 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів них осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів них осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича щодо не включення ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Печерським РУ ГУ МВС України в м. Києві 17.02.1999 року) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною йому сумою в розмірі 200 000,00 грн. на підставі договору № 980-003-000217201 від 06.04.2016 року.

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича включити до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Печерським РУ ГУ МВС України в м. Києві 17.02.1999 року), яка має право на відшкодування коштів у розмірі 200 000 грн. , які знаходяться на поточному рахунку НОМЕР_3 в ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором банківського рахунка, та подати такий перелік до Фонду гарантування вкладів фізичних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» безпідставно не включено його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

В матеріалах справи наявні письмові заперечення, у яких відповідач проти позову заперечував та просив суд в позові відмовити, посилаючись при цьому на те, що законодавцем визначено, що саме залучені банком кошти прирівнюються до вкладу, проте як вбачається із даного випадку, кошти позивача були залучені фінансовою установою як позику з подальшим поверненням їх на рахунок позикодавця, звідси, такі кошти по своїй природі не є вкладом або коштами, прирівняними до вкладу згідно з пунктом 15 Прикінцевих положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а гарантії Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на ситуацію позивача не поширюються. Зазначає, що під час перевірки було виявлено, що 18.05.2016 ПАТ «Банк Михайлівський» уклало із ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» договір відступлення прав вимоги №1805, а 19.05.2016 договір відступлення прав вимоги №1. Вказані договори стосуються переходу прав грошової вимоги, тобто є договорами факторингу. Банк здійснив внутрішні проводки в балансі шляхом збільшення залишку коштів за рахунком ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на суму 870 000 000 грн. (як оплата за договором №1805) та на суму 561 957 997,25 грн. (як оплата за договором №1). Таким чином, 19.05.2016 банк здійснив кредитні операції на загальну суму 1 431 957 997,25 грн. шляхом укладання вищенаведених договорів з подальшим відображенням в балансі розрахунків за ними. При цьому, станом на 19.05.2016, вільний ліміт кредитних операцій з юридичними особами з урахуванням встановлених Національним банком України обмежень, надавав можливість банку проводити кредитні операції на суму 180 966 027,90 грн. Таким чином, банком порушено обмеження, встановлені Національним банком України. Враховуючи, що кошти отримувались позивачем на підставі договору позики, що не є вкладом або коштами, прирівняними до вкладу у розумінні чинного законодавства, а також те, що кошти які обліковуються на рахунку позивача відображені на такому рахунку внаслідок вчинення нікчемного правочину, в Уповноваженої особи відсутні підстави для включення позивача до переліку рахунків вкладників з огляду на положення ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Разом з тим, представник відповідача надіслав клопотання про залишення позовної заяви.

В судовому засіданні 29.01.2018 року протокольною ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання у зв'язку з поважністю причин пропуску строків звернення позивача до суду.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлені наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.04.2016 року між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» було укладено договір №980-003-000217201, Тип договору «Суперкапітал» (Новий) (з виплатою процентів щомісячно), за умовами якого ОСОБА_2 передає ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зобов'язується повернути кошти позивачу та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим договором (п.1.1 договору).

Відповідно до п.1.2 договору ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» приймає від ОСОБА_2 у власність кошти на наступних умовах: сума коштів - 200 000 грн.; строк користування коштами - не більше 181 днів; розмір процентів за користування коштами - ставка: 33,54% річних, що складає 27% річних після утримання податку з таких процентів; періодичність сплати нарахованих процентів - щомісячно, в дату, що відповідає даті підписання договору, за період з дати попередньої виплати (а для першої виплати - з дня, наступного за датою укладення договору) по дату, що передує даті фактичної виплати процентів, а проценти за місяць в якому кошти повертаються, в т.ч. при достроковому поверненні коштів - не пізніше дня повернення коштів за період, аналогічний вищезазначеному; ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» сплачує позивачу проценти у безготівковій формі на рахунок НОМЕР_4 в ПАТ «Банк Михайлівський», код банку 380935; ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» повертає позивачу кошти у безготівковій формі на рахунок та НОМЕР_3 в ПАТ «Банк Михайлівський», код банку 380935.

Згідно з довідкою ПАТ «Банк Михайлівський» №ЗГ3(К)/9793 від 20.09.2016 року про стан рахунку НОМЕР_3, 19.05.2016 ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» було перераховано на рахунок позивача НОМЕР_3 в ПАТ «Банк Михайлівський» з власного рахунку НОМЕР_5 в ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі:

- 200 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-003-000217201 від 06.04.2016 року»;

- 1918,00 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-003-000217201 від 06.04.2016 року»;

23 травня 2016 року постановою Правління Національного банку України №14/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року №14 «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 23 травня 2016 року №812 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора» яким розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку, шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23 травня 2016 року до 22 червня 2016 року. 13 червня 2016 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення №991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський», відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» з 23 червня 2016 року до 22 липня 2016 року. Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» призначено Ірклієнка Ю.П.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №991 від 13 червня 2016 строк здійснення тимчасової адміністрації було продовжено з 23 червня 2016 до 22 липня 2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України №124-рш від 12 липня 2016 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №1213 від 12 липня 2016 року, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року включно, призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнку Ю.П. строком на два роки з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1702 від 01 вересня 2016 року змінено Уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Волкову О.Ю. з 05 вересня 2016 року.

Листом №ЗГ3(К)/9793/1 від 20.09.2016 року Уповноважена особа Фонду повідомила позивача, що перекази коштів (транзакції), що здійснені 19.05.2016 ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача у ПАТ «Банк Михайлівський» є нікчемними на підставі ст.215,216 Цивільного кодексу України та ст. 37, п.7-9 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року №4452-VI (далі - Закон).

Відповідно до п.15 ч.1 ст.2 Закону №4452 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), система гарантування вкладів фізичних осіб являє собою сукупність відносин, що регулюються цим Законом, суб'єктами яких є Фонд, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, банки та вкладники.

За визначенням пункту третього частини першої статті другої Закону №4452, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;

Згідно з п.4 ч.1 ст.2 Закону №4452, вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Так, позивач має в ПАТ «Банк Михайлівський» відкриті поточні рахунки на підставі укладених з банком договорів, а тому за приписами п.4 ч.1 ст.2 Закону №4452 позивач має статус вкладника ПАТ «Банк Михайлівський».

19 травня 2016 року на рахунки позивача надійшли кошти від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на виконання умов укладених між ними договорів, а тому в силу приписів п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону №4452 ці кошти мають статус вкладу у ПАТ «Банк Михайлівський», оскільки на користь позивача на умовах банківського рахунку надійшли кошти.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №4452, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.4 Закону №4452, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, серед іншого, такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За приписами частини 1 статті 26 Закону №4452, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону №4452, вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування, оскільки він має статус вкладника банку та має в ньому вклад.

Частиною 4 ст.26 Закону №4452 передбачено, що Фонд не відшкодовує кошти:

1) передані банку в довірче управління;

2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень;

3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника;

4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення);

5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - один рік до дня прийняття такого рішення);

6) розміщені на вклад власником істотної участі банку;

7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку;

8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань;

9) за вкладами у філіях іноземних банків;

10) за вкладами у банківських металах;

11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

До матеріалів справи не надано доказів того, що кошти за вкладом позивача підпадають під визначений перелік підстав для відмови у відшкодуванні коштів.

За правилами ч.ч.1-3 ст.27 Закону №4452, Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України».

Таким чином, відповідач протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку був зобов'язаний сформувати перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, включивши до нього позивача, як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський», та визначити суми, що підлягають відшкодуванню.

Разом з тим, відповідачем не було включено до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, інформацію стосовно ОСОБА_2., як такого, що має право на відшкодування коштів в розмірі 200 000 грн., оскільки кошти, що отримувались позивачем на підставі договору позики, що не є вкладом або коштами, прирівняними до вкладу у розумінні чинного законодавства, а також, оскільки кошти, що обліковуються на рахунку позивача відображені на такому рахунку внаслідок вчинення нікчемного правочину.

Проте, суд не може погодитися з такою позицією відповідача з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.38 Закону №4452, протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина 3 статті 38 Закону №4452 визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

За правилами статті 204 Цивільного кодексу України встановлена презумпція правомірності правочину, яка полягає у тому, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Загальне поняття недійсності правочину встановлено ст.215 Цивільного кодексу України, відповідно до змісту частин 2 та 3 якої недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до приписів ч.ч.1,2 ст.228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Уповноважена особа Фонду наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення нікчемних, однак дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими закон пов'язує нікчемність правочину. Тобто, саме по собі твердження про нікчемність правочину є недостатнім для визнання його таким, оскільки у даному випадку воно нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Відтак, якщо Уповноважена особа Фонду вважає правочин нікчемним, вона зобов'язана навести відповідне обґрунтування з посиланням на передбачені ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстави визнання правочину нікчемним.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування твердження про неможливість включення рахунку позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідач посилається на нікчемність договорів відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016 та №1 від 19.05.2016, укладених між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», в результаті яких за рахунок коштів, відображених на рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», були проведені операції з перерахування коштів на поточні рахунки фізичних осіб - позичкодавців ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», в тому числі й позивача, відкриті у банку, як повернення коштів за раніше укладеними договорами.

На думку відповідача вказане свідчить про неможливість включення рахунку позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Суд зазначає, що статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Пунктами 1.24, 1.30 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачу йому у готівковій формі; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Матеріали справи свідчать, що 19.05.2016 ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» було перераховано на рахунок позивача НОМЕР_3 в ПАТ «Банк Михайлівський» з власного рахунку НОМЕР_5 в ПАТ «Банк Михайлівський» грошові кошти у загальній сумі 200 000,00 грн. із призначення платежу: повернення коштів та оплата процентів по укладеним між ними договорами.

Таким чином, ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 1.05.2016 року відповідними платіжними дорученням зі свого розрахункового рахунку ініціювало переказ коштів на повернення позик та сплату процентів позивачу на підставі відповідних договорів, укладених між ними.

На підставі системного аналізу приписів статті 38 Закону №4452, суд зазначає, що перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів), укладених/вчинених виключно між вкладником та банком, як стороною відповідного правочину.

Так, ПАТ «Банк Михайлівський», виконуючи розрахункові документи ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на переказ коштів на користь позивача, не набув прав на кошти, які переказувались, а тому ПАТ «Банк Михайлівський» не є стороною правочину з переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом, в даному випадку перед ОСОБА_2, забезпечуючи рух коштів від ініціатора - ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» до отримувача переказу, тобто позивача.

Водночас, суд зазначає, що договір про обслуговування банком банківського рахунку передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень і строків їх подання до банку.

ПАТ «Банк Михайлівський» при проведенні розрахункових операцій зазначених фактів не було встановлено, а отже операції по перерахунку коштів були правомірними та відповідали діючому законодавству України.

Суд зазначає, що позивач, в силу принципу індивідуального характеру відповідальності, не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів, у зв'язку з недодержанням посадовими особами ПАТ «Банк Михайлівський» вимог законодавства України.

Щодо посилань представника відповідача на приписи пункту 15 Прикінцеві та перехідні положення Закону №4452, суд зазначає наступне.

Наведеною нормою передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Проте, в даному випадку немає підстав для застосування пункту 15 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №4452, оскільки не має необхідності в прирівнянні коштів, отриманих позивачем на свій рахунок в ПАТ «Банк Михайлівський» від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на виконання умов укладених між ними договорів, адже такі кошти відповідають поняттю «вклад» наведеному в п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону №4452.

За таких обставин, суд вважає, що у Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» були відсутні підстави для не включення рахунку позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, що свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича включити до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Печерським РУ ГУ МВС України в м. Києві 17.02.1999 року), яка має право на відшкодування коштів у розмірі 200 000 грн. , які знаходяться на поточному рахунку НОМЕР_3 в ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором банківського рахунка, та подати такий перелік до Фонду гарантування вкладів фізичних, то суд приходить до висновку про її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 Розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 9 серпня 2012 року №14 (далі - Положення №14), Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення;

3) переліки:

рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку;

осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

Перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (далі - Перелік), формується за структурою, визначеною додатком 4 до цього Положення, та не включає інформацію про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Згідно із пунктами 2, 3, 5 Розділу ІІІ цього Положення Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду. Загальний реєстр складається на паперових носіях та в електронному вигляді. Загальний реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується директором-розпорядником або заступником директора-розпорядника та засвідчується відбитком печатки Фонду. Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом. Фонд здійснює відшкодування коштів за вкладами відповідно до Загального реєстру за частинами Загального реєстру.

Отже, Положенням №14 передбачено, що Уповноважена особа може подати Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Як свідчать матеріали справи перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, Уповноваженою особою вже складено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.2 ст.2 КАС України).

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч цим вимогам КАС України відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності власних дій.

Надавши правову оцінку всім обставинам справи, які знайшли своє підтвердження в ході судового засідання та доводяться матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 244, 245, 246, 255, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів них осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича щодо не включення ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Печерським РУ ГУ МВС України в м. Києві 17.02.1999 року) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною йому сумою в розмірі 200 000,00 грн. на підставі договору № 980-003-000217201 від 06.04.2016 року.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича включити до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Печерським РУ ГУ МВС України в м. Києві 17.02.1999 року), яка має право на відшкодування коштів у розмірі 200 000 грн. , які знаходяться на поточному рахунку НОМЕР_3 в ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором банківського рахунка, та подати такий перелік до Фонду гарантування вкладів фізичних.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 07.02.2018 року.

Суддя Н.Г. Вєкуа