Справа № 752/26431/17
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Твердохліб В.А., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 14 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, третя особа: Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та скасування рішення,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з адміністративним позовом до Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, третя особа: Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними щодо прийняття рішення від 22.06.2017 року №49 про відмову у призначенні (відновленні) соціальних виплат та скасування рішення.

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 14 грудня 2017 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків до 12.01.2018 року.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Оплату судових витрат, що складаються із судового збору за подання адміністративного позову відстрочити до ухвалення рішення у справі, справу передати на розгляд суду першої інстанції. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначена заява не відповідає вимогам ст. 106 КАС України, а тому підлягає залишенню без руху, оскільки позивачці необхідно сплатити судовий збір.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Вимоги до позовної заяви встановлено ст. 106 КАС України (у редакції чинній на момент подання позовної заяви до суду першої інстанції).

Відповідно до ст.106 КАС України у позовній заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява; 2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі; 4) зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо; 6) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

До позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. Суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання.

Згідно ч. 1 ст. 108 КАС України (у редакції чинній на момент подання позовної заяви до суду першої інстанції) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Отже, в ухвалі про залишення позову без руху суд зазначає не лише недоліки позовної заяви, а й визначає спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення недоліків. Виявлені недоліки позовної заяви і спосіб їх усунення мають бути чіткими і зрозумілими.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, залишаючи адміністративний позов без руху, суддя суду першої інстанції вказав, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 106 КАС України, а саме заявником потрібно подати до суду документ про сплату судового збору.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що в ухвалі судді першої інстанції про залишення позовної заяви без руху взагалі не встановлено спосіб усунення недоліки позовної заяви як це передбачено ст. 108 КАС України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_2 у позовній заяві заявляла клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв'язку з скрутним майновим становищем та відсутністю коштів на його сплату.

Проте, як свідчать матеріали справи, суд першої інстанції взагалі не розглянув вищезазначене клопотання та залишив заяву без руху з тих підстав, що до заяви про забезпечення позову не додати документ про сплату судового збору відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України

Відповідно до частини першої статті 88 КАС України (у редакції чинній на момент прийняття постанови судом першої інстанції) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З даної норми вбачається, що підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є майновий стан заявника, що не було враховано судом першої інстанції.

Згідно із ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Крім того, Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

У Рішенні у справі Белле проти Франції від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції мав розглянути клопотання про відстрочення сплати судового збору і лише після прийняття відповідної ухвали вирішувати питання надання строку для усунення недоліків.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції оскаржувану ухвалу прийнято формально, без врахування всіх обставин справи, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України (в редакції від 03 жовтня 2017 року) рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали Голосіївського районного суду м.Києва від 14 грудня 2017 року та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 312, 313, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів (Закону №2147-УІІІ від 03.10.2017 року), ст. 88, 106, 108, КАС України (Закону від 06 липня 2005 року зі змінами та доповненнями), п. 10 Перехідних положень КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 14 грудня 2017 року скасувати, а справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, третя особа: Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та скасування рішення направити до Голосіївського районного суду м.Києва для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Твердохліб В.А.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 14 лютого 2018 року.