Справа № 195/1615/17(2-а/195/171/17)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2018 року справа № 195/1615/17 2-а/195/171/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року у справі № 195/1615/17 (2-а/195/171/17) (прийнята в порядку скороченого провадження: 20.11.2017р., суддя: Омеко М.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 (далі - позивачка) задоволено:

- скасовано розпорядження начальника Нікопольського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровської області (далі - відповідач) № 120823 від 04.09.2017 року;

- зобов'язано відповідача призначити позивачці пенсію за віком на підставі ст.27, ч.3 ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановити підвищення розміру пенсії на 15 відсотків починаючи з 18.08.2017 року.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на необґрунтованість судового рішення, порушення судом норм чинного законодавства, відповідач просить постанову суду першої інстанції у даній справі скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 була призначена пенсія по інвалідності з 10.06.2014 року відповідно до вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

18.08.2017р. позивач подала до УПФУ заяву про переведення з одного виду пенсії на інший, а саме з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (а.с. 52-53).

Позивачка вважає, що відповідачем при визначенні розміру пенсії за віком протиправно не були застосовані положення частин 3 ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-ІV), і це стало підставою для звернення до суду з даними позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що незважаючи на отримання позивачкою соціальної пенсії, при набутті права на пенсію за віком її обчислення повинно здійснюватись у тому числі з урахуванням частини 3 статті 29 Закону № 1058-ІV.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За змістом статті 10 вказаного Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За правилами статті 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року (положення застосоване з урахуванням того, що позивачка народилася 12.08.1958р.)

Згідно з частиною 3 статті 29 Закону № 1058-ІV жінкам, які народилися у період по 31 грудня 1961 року, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку.

Тобто, законодавець повязує набуття особою права на підвищення розміру пенсії відповідно до частини 3 статті 29 Закону № 1058-ІV саме з моментом більш пізнього виходу на пенсію за віком.

Позивачка на момент звернення до відповідача з заявою про перехід з одного виду пенсії на інший працювала, тобто більш пізнього виходу на пенсію не відбулося.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Відповідно до ч.1ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток, зокрема, на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців.

Враховуючи, що пенсія по інвалідності була призначена позивачці з 10.06.2014р. та виплачувалась по 18.08.2017р. (тобто по день переведення на пенсію за віком), то підвищення не може застосовуватися, оскільки відсутній 6 місячний строк між припиненням виплати пенсії по інвалідності та призначенням пенсії за віком.

В даному випадку відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Оскільки суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, є підстави для скасування постанови з прийняттям нової про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.311, п.2 ч.1 ст.315, 317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - задовольнити.

Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року у справі № 195/1615/17 (2-а/195/171/17) - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду в строк, передбачений ст.329 КАС України.

Головуючий суддя: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак