Справа № 161/8862/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/10827/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів Гудима Л.Я., Коваля Р.Й.
за участі секретаря судового засідання Гром І.І.
позивач: не з`явився
відповідач: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2017 року (головуючий суддя Рудська СМ., м.Луцьк) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Луцьку Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції у м. Луцьку Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та просив визнати дії поліцейського роти №4 батальону УПП м. Луцьк капрала поліції Мельничука Андрія Петровича щодо складення постанови серії АР № 643584 від 27 травня 2017 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП, незаконними та визнати постанову серії АР № 643584 від 27 травня 2017 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27 травня 2017 року поліцейським роти № 4 батальйону УПП в м. Луцьку капралом поліції Мельничуком А.П. відносно нього було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 643584, згідно якої він керуючи транспортним засобом марки «Богдан А09202 (ПП «АТП № 1), д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Луцьку по вул. Гордіюк, 33, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, перед зупинкою, чим порушив п. 9.2 (А) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП. Вважає вказану постанову неправомірною, оскільки під час складання постанови відповідачем не було враховано його пояснення, він заїжджав на зупинку з включеним покажчиком повороту, а тому не порушував ПДР України.
Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач ОСОБА_1 , вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить постанову скасувати та прийняти нову про задоволення позовних вимог.
На обгрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зокрема зазначає, що працівником поліції Мельничуком А.П. були допущені ряд порушень, а саме було незаконно розглянуто справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справу виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, також його було позбавлено можливості скористатись у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Також апелянт зазначає, що було порушено вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігноровано порядок встановлений ст. 278, 279 КУпАП.

У відповідності до вимог статті 229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 27 травня 2017 року відносно позивача ОСОБА_1 поліцейським роти № 4 батальйону УПП у м. Луцьку капралом поліції Мельничуком А.П. було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 643584 за ст.122 ч. 2 КУпАП України (а.с. 6).
З вказаної постанови слідує, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Богдан А09202 (ПП «АТП № 1), д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Луцьку по вул. Гордіюк, 33, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, перед зупинкою, чим порушив п. 9.2 (А) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
Вважаючи дії інспектора та винесену постанову протиправними, позивач оскаржив їх до суду.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що поліцейський роти № 4 батальйону УПП у м. Луцьку капрал поліції Мельничук А.П. при винесенні постанови серії АР № 643584 від 27 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2ст. 122 КУпАП та накладенні адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а факт порушення позивачем вимог ч.2 ст.122 КУпАП є встановленим в судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками та зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Положеннями КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Статтею 7 цього Кодексу передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга і третя статті 122).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, якими передбачено, що особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 9.2. ПДР передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку : а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів (ч.2 ст.122 КУпАП).
У відповідності до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Нормами ст. 283 КУпАП визначено вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення. В тому числі, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Окрім цього,постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова містить основні обов`язкові елементи, наявність яких свідчить про повноту і об`єктивність з`ясування всіх обставин справи.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивачу були роз`ясненні права та обов`язки поліцейським Мельничуком А.П., сам позивач не заперечував факту порушення правил, не вказав, що має намір надати пояснення та скористатися правовою допомогою. Факт порушення позивачем правил дорожнього руху підтверджується поясненнями свідків, відібраних на місці події з яких вбачається, що маршрутне таксі різко здійснило маневр з лівої крайньої смуги для руху у крайню праву смугу без покажчика повороту, щоб припаркуватися на зупинці, при цьому не до кінця закінчивши маневр, а саме не зрівнявся з зупинкою. (а.с. 23-27) Ці дії позивача спричинили ДТП інших автомобілів, які рухались позаду нього. Водночас позивач не надав суду доказів відсутності своєї вини.
Стосовно доводів позивача про те, що відповідач незаконно розглянув справу безпосередньо на дорозі (на місці вчинення правопорушення) та повинен був скласти її за місцезнаходженням управління патрульної поліції, то суд зазначає наступне.
У статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення наведено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.
Так, частиною 2 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Відповідно до частини 4 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (частина 5 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за №1408/27853).
Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.
Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 р. у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
Зважаючи на викладене, відповідач діяв в межах компетенції, склавши оскаржувану постанову «на місці» вчинення порушення, а не «за місцем» його вчинення.
Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що твердження позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення та безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КпАП України спростовуються складеною у відповідності до вимог КУпАП постановою про адміністративне правопорушення, а також показами свідків, які підтвердили факт вчинення позивачем правопорушення.
Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що при винесенні спірної постанови у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, інспектор поліції діяв на підставі та у межах наданих йому повноважень.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 271, 229, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 322, 325 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2017 року у справі №161/8862/17 без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.
Постанова є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає. (стаття 272 КАС).

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Л. Я. Гудим
Р. Й. Коваль
Повне судове рішення складено 08.02.2018 року.