Справа № 802/1883/17-а
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 лютого 2018 року № 802/1883/17-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення податкового боргу
В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області звернулось до Вінницького окружного суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Ухвалою Вінницького окружного суду від 26 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі №802/1883/17-а та призначено справу до судового розгляду на 09 листопада 2017 року.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі даної адміністративної справи на розгляд до суду за місцезнаходженням відповідача, тобто до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Листом від 08 грудня 2017 року Вінницький окружний суд направив адміністративну справу №802/1883/17-а за належністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2017 року справу №802/1883/17-а прийнято до провадження та призначено судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до приписів Податкового кодексу України, а саме абзацу 1 пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином, від відповідача клопотань про розгляд справи без участі уповноваженого представника або відкладення розгляду справи не надходило.

Представником позивача, за допомогою поштового зв'язку, направлено клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідно частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За наявним клопотанням та враховуючи неявку відповідача суд подальший розгляд справи здійснив у порядку письмового провадження.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 знаходиться на обліку як платник податків в Державній податковій інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві з 15 травня 2008 року.

Станом на день звернення до суду заборгованість фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 по орендній платі з фізичних осіб становить 4881,44 грн., основного платежу - 4880,75 грн., штрафної санкції - 0,00 грн., пені - 0,69 грн.

Податковий борг виник 30 вересня 2016 року та підтверджується податковою вимогою №17598-17 від 09 вересня 2016 року та обліковою карткою з орендної плати з фізичних осіб за 2016, 2017 роки.

Зазначений податковий борг утворився внаслідок самостійного подання податкової декларації з плати за землю № від 15 лютого 2016 року, згідно якої до сплати задекларовано на 2016 рік 20236,22 грн. орендної плати.

Податкова заборгованість виникла внаслідок нарахування сум податкового зобов'язання по термінам сплати:

- 30 вересня 2016 року - 1685,35 грн. (податкова декларація № від 15 вересня 2016 року);

- 30 жовтня 2016 року - 1685,35 грн. (податкова декларація № від 15 вересня 2016 року);

- 30 листопада 2016 року - 1685,35 грн. (податкова декларація № від 15 вересня 2016 року);

- 30 грудня 2016 року - 1685,35 грн. (податкова декларація № від 15 вересня 2016 року);

- 30 січня 2017 року - 1685,35 грн. (податкова декларація № від 15 вересня 2016 року).

З моменту виникнення заборгованості загальна сума податкових нарахувань по орендній платі для фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 складає 8431,73 грн. та 0,69 грн. пені, на момент виникнення податкового боргу у ОСОБА_1 була переплата в сумі 290,72 грн., а також Відповідачу нараховано до зменшення податкового зобов'язання на 2016 рік на періоди, за якими не настав термін сплати в сумі 3260, 30 грн.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що загальна сума податкового боргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 становить 4881,44 грн.

На час звернення до суду відповідач мав заборгованість перед бюджетом на загальну суму 4881,44 грн., яка складається з орендної плати та пені. Зазначена сума заборгованості складається із узгоджених сум податкових зобов'язань, визначених платником податків самостійно, а також нарахованих податковим органом.

Задля стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи-підприємця позивач, у відповідності до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20, пункту 41.2 статті 41, пункту 87.11 статті 87, пунктів 95.1, 95.2, 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Згідно з приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, «грошове зобов'язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень, у відповідності до положень пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Позивач надіслав відповідачу податкову вимогу форми «Ф» №17598-17 від 09 листопада 2016 року. Доказів оскарження вказаної податкової вимоги в адміністративному чи судовому порядку суду не надано, а тому вона є чинною та підлягає виконанню.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Оскільки, про що зазначає позивач, як вбачається із картки особового рахунку відповідача, сплата самостійно задекларованих зобов'язань не відбувалась, а також самостійно задекларовані суми податкових зобов'язань із орендної плати у встановлений законодавством термін не сплачувались, на задекларовані суми нараховувалась пеня, передбачена статтею 129 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідачем не надано суду доказів сплати узгодженої суми податкової заборгованості у добровільному порядку або оскарження її, суд дійшов висновку, що позовні вимоги контролюючого органу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

1. Позов Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1, адреса: 02068, АДРЕСА_1) суму податкового боргу у розмірі 4881,44 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко