Справа № 822/201/18
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/201/18
РІШЕННЯ

іменем України

14 лютого 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

за участі:секретаря судового засідання Дубіної Н.Ю. , позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Нагорної В.П.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просить:

зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплачувати ОСОБА_1 з 01 лютого 2018 року щомісячно пенсію військовослужбовця, нараховану відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду від 24 березня 2010 року з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою - голови військового місцевого суду Хмельницького гарнізону за останній повний місяць служби перед звільненням - серпень 2009 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що після звільнення в запас з військової служби відповідачем у відповідності до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону від 28 грудня 2007 року № 107-VІ та постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року зі змінами позивачу нарахована пенсія як військовослужбовцю, виходячи з щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірі, що визначаються за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Непогоджуючись з сумою нарахованої пенсії позивач звернувся до до суду з вимогою зобов'язати Головне управління пенсійного Фонду України в Хмельницькій області з 01 лютого 2010 року нараховувати позивачу пенсію військовослужбовця з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою - голови військового місцевого суду Хмельницького гарнізону за останній повний місяць служби перед звільненням - серпень 2009 року.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 24 березня 2010 року залишеною без змін ухвалами Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року та Вищого адміністративного суду України від 18 липня 2013 року позовну заяву ОСОБА_1

На виконання вказаного рішення суду Головним управлінням пенсійного Фонду України в Хмельницькій області позивачу було перераховано вже отриману пенсію та визначено розмір заборгованості в сумі 16371 грн. 51 коп. станом на червень 2011 року, які були отримані позивачем в 2017 році через органи Державної казначейської служби.

Вказує, що з 2014 по 2017 рік виплата пенсії військовослужбовця Законами України "Про Державний бюджет" на 2014-2017 рік йому була призупинена та відновлена в жовтні 2017 року. Проте позивач зазначає, що пенсія йому виплачується в тому ж розмірі, в якому і була нарахована в 2009 році без врахування постанови суду від 24 березня 2010 року, у зв'язку із чим звернувся з відповідною заявою до Головного правління пенсійного Фонду України в Хмельницькій області з вимогою враховувати та виплачувати йому пенсію військовослужбовця з січня 2018 року відповідно до рішення суду та просив перерахувати вже отриману пенсію за період жовтень - грудень 2017 року та виплатити недоотримані кошти відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду від 24 березня 2010 року.

Проте 29 грудня 2017 року Головним управлінням пенсійного Фонду України в Хмельницькій області позивачу було відмовлено у вказаній заяві та зазначено, що Управлінням рішення суду виконано, а пенсія нарахована правильно в тому ж розмірі, що і до рішення суду.

На думку позивача, така позиція відповідача суперечить нормам діючого законодавства України та порушує його право на пенсійне забезпечення в розмірі, який має бути нарахований та виплачуватись щомісячно відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду від 24 березня 2010 року, тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задоволити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила та просила відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, в якому зазначає, що фактичне виконання постанови відбулося, оскільки постановою суду було зобов'язано головне управління здійснити перерахунок пенсії з 26 вересня 2009 року по 31 січня 2010 року, а будь якої вказівки на періодичність виплат або/чи строку, впродовж якого пенсія має виплачуватися в подальшому в постанові немає, а тому вважає, що , підстав для виплати пенсії позивачу відповідно до рішення суду немає.

Заслухавши доводи позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що з 29 вересня 2009 року ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду від 24 березня 2010 року залишеною без змін ухвалами Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року та Вищого адміністративного суду України від 18 липня 2013 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено зобов'язано головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати позивачу з 01 лютого 2010 року пенсію військовослужбовця з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою - голови військового місцевого суду Хмельницького гарнізону за останній повний місяць служби перед звільненням - серпень 2009 року. Зобов'язано головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати позивачу з 01 лютого 2010 року пенсію військовослужбовця з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою - голови військового місцевого суду Хмельницького гарнізону за останній повний місяць служби перед звільненням - серпень 2009 року за період з 29 вересня 2009 року по 31 січня 2010 року. Таким чином, постанова Хмельницького міськрайонного суду від 24 березня 2010 року набрала законної сили 27 квітня 2011 року.

На виконання зазначеної постанови суду, 04 листопада 2013 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проведено перерахунок пенсі позивачу з 29 вересня 2009 року з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою - голови військового місцевого суду Хмельницького гарнізону за останній повний місяць служби перед звільненням - серпень 2009 року за період з вересня 2009 року по червень 2011 року Різниця в пенсії за вказаний період становила 16371,51 грн., які були отримані позивачем в листопаді 2014 року.

З 2014 по 2017 рік виплата пенсії позивачу, як військовослужбовцю відповідно до Законів України "Про Державний бюджет" на 2014-2017 рік була призупинена та відновлена в жовтні 2017 року.

У зв'язку з тим, що виплата пенсії ОСОБА_1 відновлена та виплачується в тому ж розмірі, в якому і була нарахована в 2009 році без врахування постанови суду від 24 березня 2010 року, позивач 18 грудня 2017 року звернувся до відповідача з вимогою враховувати та виплачувати йому пенсію військовослужбовця з січня 2018 року відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду від 24 березня 2010 року та перерахувати вже отриману пенсію за період з жовтня по грудень 2017 року, а також виплатити недоотримані кошти відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду від 24 березня 2010 року.

29 грудня 2017 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом №1262/Г-8 позивачу було відмовлено у вказаній заяві та зазначено, що з 01 жовтня 2017 року виплату пенсії поновлено без урахування рішення суду.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, за своїм внутрішнім переконанням, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ (у редакції Закону від 15 червня 2004 року) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

На момент виходу позивача на пенсію наведена редакція статті була чинною, оскільки зміни, внесені до неї підпунктом 4 пункту 29 розділу II Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Відповідно до зазначених вище рішень судів, по справі за позовом ОСОБА_1 було встановлено, що позивачу повинно бути здійснено нарахування пенсії на підставі ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у редакції Закону станом на 27 грудня 2007 року, отже позивач має право на отримання пенсії військовослужбовця виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою - голови військового місцевого суду Хмельницького гарнізону за останній повний місяць служби перед звільненням - серпень 2009 року за період з 29 вересня 2009 року по 31 січня 2010 року.

Разом з тим, як встановив суд відповідач не виконує постанову Хмельницького міськрайонного суду від 24 березня 2010 року, яка набрала законної сили 27 квітня 2011 року стверджуючи, що судове рішення щодо перерахунку пенсії виконується до змін у законодавстві щодо відповідного перерахунку.

Такі твердження відповідача на переконання суду є необґрунтованими та безпідставними, оскільки встановлюють певні обмеження в часі для виконання рішення суду, що в свою чергу є неприпустимим.

Так статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення по справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Конституційний суд України у рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 зауважив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

В силу висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні від 06 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", із принципу верховенства права випливає, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Таким чином, суд приходить до висновку, що тимчасове призупинення виплати пенсії, в силу певних законів, не зупиняє і не змінює в подальшому після поновлення на отримання особою пенсії розміру, який було встановлено до такого призупинення.

Крім цього, рішення суду, яким було збільшено розмір пенсії, що набрало законної сили є безтерміновим і не може бути обмеженим в часі щодо його виконання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач безпідставно відмовив позивачу у врахуванні та виплаті пенсії військовослужбовця з лютого 2018 року відповідно до рішення суду та виплатити недоотриманих коштів відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду від 24 березня 2010 року, яка на переконання суду беззаперечно повинна виконуватись відповідачем, тому позовні вимоги ОСОБА_1 суд вважає обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ч.1 ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Хмельницький, Хмельницька область, 29000, код НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, Хмельницький, Хмельницька область, 29000, код 21318350) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - задоволити.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплачувати ОСОБА_1 з 01 лютого 2018 року щомісячно пенсію військовослужбовця, нараховану відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду від 24 березня 2010 року з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою - голови військового місцевого суду Хмельницького гарнізону за останній повний місяць служби перед звільненням - серпень 2009 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 16 лютого 2018 року

Головуючий суддя