Справа № 805/778/18-а
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 лютого 2018 р. Справа №805/778/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Толстолуцька М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (зареєстрована та проживає за адресою: 85013, м. Білозерське, вул. Строїтєльна, 31/10, РНОКПП НОМЕР_1)

до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85000, м. Добропілля, вул. Незалежності, буд. 28А, ),

Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, м. Словянськ, пл. Соборна, буд. 3, )

про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 22.11.2017 року № 46/357 та рішення Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.11.2017 року № 2804;

- зобовязати Добропільське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву від 28.08.2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», врахувавши до пільгового стажу роботи за списком № 2 з 02.04.1981 року по 29.07.1993 року та з 3.07.1993 року по 31.08.2001 року на посаді водія великовагових автомобілів, зайнятого на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі в ВАТ «Добропільське автотранспортне підприємство № 11486».

Просив судовий збір на його користь стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Відповідно до положень статті 171 Кодексу адміністративного судочинства ( надалі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд доходить висновку про те, що дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статей 160, 161 КАС України, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 11 частини п'ятої статті 160 КАС України в позовній заяві, зокрема, зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У порушення зазначених вимог, позивачем суду не надано власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Окрім того, норами частини восьмої статті 160 КАС України встановлено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору. Частиною третьою статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судом встановлено, що при подані адміністративного позову до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. (квитанція ТВБВ № 10004/05 від 30.01.2018 року № 33). При цьому, в позовній заяві позивач зазначив, що сума судового збору повинна становити саме таку суму, оскільки до суду було заявлено одну вимогу немайнового характеру. В обґрунтування зазначеної позиції посилався на ухвалу Верховного суду від 18.01.2018 року у справі К/9901/2266/18 (№ 227/2817/17).

Суд не погоджується з доводами позивача щодо порядку сплати судового збору, з огляду на наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (надалі Закон № 3674-VI).

Згідно з положеннями частини першої статті 2 Закону № 3674-VI платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір згідно з частиною першої статті 3 Закону № 3674-VI справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 07 грудня 2017 року № 2246- VIII «Про Державний бюджет України на 2018» з 01.01.2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 762,00 грн.

Відповідно до положень абзацу 2 частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Аналізуючи позовну заяву, суд доходить висновку, що позивачем до суду заявлено дві вимог немайнового характеру, а саме: 1) визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 22.11.2017 року № 46/357, 2) визнання протиправним, скасування рішення Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.11.2017 року № 2804 та зобовязання Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву від 28.08.2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», врахувавши до пільгового стажу роботи за списком № 2 з 02.04.1981 року по 29.07.1993 року та з 3.07.1993 року по 31.08.2001 року на посаді водія великовагових автомобілів, зайнятого на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі в ВАТ «Добропільське автотранспортне підприємство № 11486».

Суд не приймає посилання позивача на ухвалу Верховного суду від 18.01.2018 року у справі К/9901/2266/18 (№ 227/2817/17), на яку посилається позивач в обґрунтування сплати судового збору, оскільки зазначене рішення суду вирішує процедурні питання та не містить обовязкових для інших судів правових висновків. Так, нормами частини пятої статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім того, як вбачається зі змісту зазначеної ухвали, позовні вимоги позивача в даній адміністративній справі заявлені лише до одного відповідача тобто зазначена ухвала Верховного суду прийнята не в подібних правовідносинах.

Таким чином, при зверненні до адміністративного суду позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн.) за кожну вимогу немайнового характеру, що становить 1 409,60 грн.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

У позовній заяві позивач просить суд визнати протиправним та скасувати як рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 22.11.2017 року № 46/357, так і рішення Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.11.2017 року № 2804.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначається Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (надалі Порядок), затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року № 18-1.

Згідно з нормами пункту 3 Порядку Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії). Комісії, відповідно до норм пункту 4 Порядку, створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов'язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об'єднань.

Відповідно до пункту 6 Порядку основними завданнями Комісії є:

- розгляд заяв про підтвердження стажу роботи (додаток 1) та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку;

- участь у підготовці методичних посібників з розгляду питань про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Положеннями пункту 15 передбачено, що Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п'яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, обєднаних управлінь, а також повідомляють заявника про прийняте рішення.

Нормами пункту 16 Порядку передбачено, що рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини пятої статті 160 КАС України в позовній заяві, зокрема, зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Проте, як вбачається з позовної заяви вимоги щодо зарахування до пільгового стажу роботи за списком № 2 з 02.04.1981 року по 29.07.1993 року та з 3.07.1993 року по 31.08.2001 року на посаді водія великовагових автомобілів, зайнятого на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі в ВАТ «Добропільське автотранспортне підприємство № 11486» були предявлені лише до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Згідно з вимогами частини першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, шляхом:

- надання суду документу про доплату судового збору на суму 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок;

- оформлення позовної заяви відповідно до вимог статті 160 КАС України, шляхом надання власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- приведення позовних вимог у відповідність до діючого законодавства, з визначенням вимог щодо кожного з відповідачів щодо зарахування до пільгового стажу роботи за списком № 2 з 02.04.1981 року по 29.07.1993 року та з 3.07.1993 року по 31.08.2001 року на посаді водія великовагових автомобілів, зайнятого на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі в ВАТ «Добропільське автотранспортне підприємство № 11486».

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256, 294 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз'яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Толстолуцька М.М.