Справа № П/811/812/17
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року м. Кропивницький справа № П/811/812/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (позивач) до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (відповідач) про скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області в якому просить визнати протиправними та скасувати:

- податкові повідомлення-рішення від 03.02.2017 р. № (на суму 3 883 633,77 грн.), № (на суму 213 458,45 грн.), № (на суму 510 грн.);

- рішення про застосування штрафних санкцій від 03.02.2017 р. № (на суму 162986, 35 грн.);

- вимогу № Ф- від 03.02.2017 р. (на суму 40 485,16 грн.).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спірні рішення було винесене на підставі акту перевірки від 16.01.2017 року №3/11-23-13-02/НОМЕР_4, в ході проведення якої нібито виявлені порушення податкового законодавства України. Зокрема, підставою для незаконних висновків акту стали дані, які посадовими особами відповідача визначено самостійно виходячи із суб'єктивного бачення (тлумачення) ними норм чинного законодавства, а також без документів, конкретний перелік яких не витребовувався.

Представник відповідача, заперечуючи проти позову, посилався на те, що в ході проведення перевірки не вдалось підтвердити достовірність декларування витрат за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року відображених в деклараціях в зв'язку з ненаданням позивачем документів, що підтверджують задекларовані показники. Станом на дату складання акта перевірки документи, що належать до предмета перевірки або пов'язані з ним позивачем не надані.

Відповідно до ухвали від 18.01.2018 року подальший розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі документи та матеріали, всебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На підставі наказу про проведення документальної планової перевірки №1363 від 29.11.2016 року та наказу про внесення змін №1378 від 05.12.2016 року (а.с.8-9).

Відповідно до повідомлення №207 від 29.11.2016 року ОСОБА_1 повідомлялась про необхідність надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби (а.с.10).

Позивач не заперечує проти отримання вказаного повідомлення №207 від 29.11.2016 року.

14.12.2016 року позивачем до Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області подано заяву в якій зазначено, що ФОП ОСОБА_1 не надано конкретного переліку документів, які необхідно подати до контролюючого органу та просила направити такий перелік на її адресу (а.с.11-12).

15.12.2016 року Кіроворадською ОДПІ ГУ ДФС у Кіроворадській області надано відповідь №85028/10/11-23-13-02 в якій вказано, що платник податків зобов'язаний надати посадовим особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки. Якщо до закінчення перевірки платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складання такої звітності. При цьому зазначено, що при проведені планових документальних перевірок направлення письмової вимоги з зазначенням конкретного переліку документів, які повинен надати платник податків на перевірку нормами чинного законодавства не передбачено (а.с.13-14).

Позивачем до Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області повторно подано заяву від 21.12.2016 року в якій зазначено, що ФОП ОСОБА_1 наголошувала, що їй не надано конкретного переліку документів, які необхідно подати до контролюючого органу та просила надати такий перелік (а.с.15-16).

29.12.2016 року Кіроворадською ОДПІ ГУ ДФС у Кіроворадській області надано відповідь №86935/10/11-23-13-02 в якій вказано, що відповідно до ст.85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки. При проведені планових документальних перевірок направлення письмової вимоги з зазначенням конкретного переліку документів, які повинен надати платник податків на перевірку нормами чинного законодавства не передбачено.

Також у листі зазначено, що позивач для перевірки повинен надати в повному обсязі документи пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, та які підтверджують задекларовані показники в податковій звітності поданій до Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області за період 01.01.2014 року по 31.12.2015 року:

- виписки банків по банківським рахункам;

- книги КОРО;

- книги обліку доходів і витрат;

- податкові та видаткові накладні;

- ліцензії на право здійснення торгівлі підакцизними товарами;

- договори оренди торгових точок (свідоцтва на право власності);

- трудові договори укладені з найманими працівниками;

- заяви на застосування податкової соціальної пільги;

- відомості нарахування та виплати заробітної плати;

- табелі обліку відпрацьованого часу;

- документи, що підтверджують транспортування товару (товарно-транспортні накладні);

- договори укладені з контрагентами за перевіряємий період;

- чеки, квитанції, що підтверджують вартість понесених витрат;

- акти виконаних робіт, наданих послуг (у разі здійснення робіт, послуг);

- інші документи пов'язані з господарською діяльністю, що підтверджують задекларовані показники.

Також зазначено, що якщо до закінчення перевірки платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складання такої звітності (а.с.17-19).

Листом від 04.01.22017 року №54/10/11-23-13-02 Кіровоградська ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області знову нагадала ФОП ОСОБА_1 про необхідність подання до контролюючого органу в повному обсязі документи пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, та які підтверджують задекларовані показники в податковій звітності поданій до Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області за період 01.01.2014 року по 31.12.2015 року.

Вказаним листом ФОП ОСОБА_1 знову повідомлено, що відповідно до ст.44 ПК України, якщо до закінчення перевірки платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складання такої звітності (а.с.20-21).

Листом від 05.01.2017 року №106/10/11-23-13-02 продубльовано лист від 04.01.22017 року №54/10/11-23-13-02 та направлено Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області на адресу ФОП ОСОБА_1 (а.с.22-23).

Усі вищенаведені листи долучені позивачем до матеріалів справи в оригіналах, що підтверджує їх отримання.

Листом від 19.01.2017 року ФОП ОСОБА_1 повідомила Кіровоградську ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, що їй так і ненадано конкретного переліку документів необхідних для проведення перевірки, таким чином, подальші дії відповідача щодо звинувачення в умисному зриві проведення перевірки та застосування адміністративних санкцій є завідомо протиправними (а.с.26.)

ГУ ДФС у Кіровоградській області проведена документальна планова невиїзна перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, за результатами якої складений акт від 16.01.2017 року № №3/11-23-13-02/НОМЕР_4 (а.с.8-9, 27-78).

У розділі ІІІ "Висновки" Акту перевірки встановлені наступні порушення:

- п.177.2, пп.177.4.1, пп.177.4.2, пп.177.4.3, пп.177.4.4 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 зі змінами і доповненнями та у відповідності з вимогами п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України позивачу донараховується податок на доходи фізичних осіб в сумі 3 106 907,01 грн., в т.ч. за 2014 рік в сумі 829791,93 грн. та за 2015 рік 2277115,078 грн.;

- п.2 ст.6, п.2 частини 1 ст. 7 Закону України від 08.07.2010 № 2464 "Про збір та облік, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" позивачу донараховано єдиного внеску в сумі 162986,35 грн., в тому числі за 2014 рік в сумі 78778,86 грн. та за 2015 рік в сумі 84207,49 грн.;

- пп.1.1 ст.161 підрозділу 10 розділу ХХ "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 зі змінами та доповненнями позивачу донараховано військового збору за 2015 рік в сумі 170766,76 грн.;

- п.44.1 ст.44, п. 85.2 ст.85 Податкового кодексу України за ненадання посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать та пов'язані з предметом перевірки.

Позивачем до податкового органу подано заперечення від 23.01.2017 року на акт перевірки №3/11-23-13-02/НОМЕР_4 в яких зазначено, що ФОП ОСОБА_1 не погоджується з висновками акта, вважає його таким, що є протиправним та поверхневим. Перевірка проведена без вивчення наявних у позивача документів, а тому, висновки є необ'єктивними (а.с.79-81).

Відповідно до листа Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 24.01.2017 року подане позивачем заперечення призначено до розгляду та зазначено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку визначеному ст. 44 ПК України. До поданого заперечення не надано ніяких додаткових документів (а.с.85).

Розглянувши заперечення ФОП ОСОБА_1 від 23.01.2017 року Головне управління ДФС у Кіровоградській області листом від 31.01.2017 року повідомило позивача про правомірність встановлених правопорушень в зв'язку з ненаданням документів на підтвердження задекларованих у податковій звітності показників (а.с.90-92).

01.02.2017 року ФОП ОСОБА_1 подано до податкового органу доповнення до заперечення (а.с.86-87).

Листом від 08.02.2017 року про розгляд повторного заперечення Головне управління ДФС у Кіровоградській області повідомило позивача, що подане заперечення розглянуто 31.01.2017 року. Про результати розгляду заперечення повідомлено листом від 31.01.2017 року (а.с.88-89).

За результатами перевірки, ГУ ДФС у Кіровоградській області сформовані рішення від 03.02.2017 року:

- № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за основним платежем 3 106 907,01 грн. та штрафних санкцій у розмірі 776726,76 грн.;

- № про збільшення грошового зобов'язання з військового збору за основним платежем 170 766,76 грн. та штрафною санкцією 42 691,69 грн.;

- № за платежем: адміністративні штрафи та інші санкції штрафних санкцій у розмірі 510,00 грн.;

- № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску (а.с.93, 95, 97, 100).

Також відповідачем виставлена вимога про сплату боргу (недоїмки) від 03.07.2017 року №Ф- (а.с.99).

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивачем 16.02.2017 року подано до ДФС України скаргу (а.с.102-105).

Відповідно до рішення ДФС України про результати розгляду скарги від 16.02.2017 року, рішення прийняті на підставі висновків акта від 16.01.2017 року №3/11-23-13-02/НОМЕР_4 винесено згідно вимог чинного законодавства (а.с.106-107).

Згідно рішення про результати розгляду скарги від 19.04.2017 року №5429/Б/99-99-11-02-01-14 скарга ФОП ОСОБА_1 залишена без задоволення, а податкові повідомлення - рішення без змін (а.с.122-125).

Вважаючи рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 03.02.2017 року протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Так, підставою для оспорюваного донарахування податку на доходи фізичних осіб, став зокрема, висновок податкового органу про заниження валового доходу від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року.

Доходи підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою 18 %. Однак оподаткуванню підлягають не всі доходи, а чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця (п.177.2 Податкового кодексу України).

До складу доходів підприємця, зокрема включається: виручка, що надійшла підприємцю на рахунок у вигляді безготівкових коштів; готівкова виручка, отримана безпосередньо підприємцем чи його працівниками; виручка в натуральній (негрошовій) формі; суми штрафів і пені, отримані від інших суб'єктів підприємництва за договорами цивільно-правового характеру за порушення умов договорів, та інші доходи, які пов'язані із здійсненням підприємницької діяльності.

Датою формування загального оподатковуваного доходу є дата фактичного надходження коштів на банківський рахунок (у касу) або отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають постачанню) ним товарів, тобто застосовується касовий метод.

Перелік витрат, на які підприємці зменшують оподатковуваний дохід, прямо встановлено Податковим кодексом України, згідно з п. 177.4 ст.177 якого, до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), покупних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива та енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари і тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з платником податку, які включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування); обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством; суми податків, зборів, які пов'язані з провадженням господарської діяльності підприємця (крім ПДВ для підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми ЄСВ у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов'язані з господарською діяльністю підприємця; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, зокрема витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку реклами, плати за розрахунково касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Також, підприємці мають право (за власним бажанням) включати до складу витрат пов'язаних з провадженням їх господарської діяльності, амортизаційні відрахування з відповідним веденням окремого обліку таких витрат.

У свою чергу, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України визначено, що не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою-підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення; документально не підтверджені витрати.

В свою чергу, витрати приватного підприємця повинні бути підтверджені первинними документами (чеками, платіжними дорученнями, актами виконаних робіт (наданих послуг) тощо), повинні бути пов'язані з господарською діяльністю підприємця та бути пов'язаними з отриманням доходів.

Позивач стверджує, що у вказаний період він мав витрати та має всі підтверджуючі документи які податковий орган не взяв до уваги.

Згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єкта оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абз.1 цього пункту.

В силу п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Згідно з пп. 16.1.5. п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Частиною 85.2. ст.85 ПК України затверджено, що платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Частиною 85.4. ст.85 ПК України встановлено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Згідно з ч. 44.6. ст.44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Відповідно до ч.86.7. ст.86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Судом з матеріалів справи вбачається, що контролюючий орган під час перевірки ФОП ОСОБА_1 неодноразово витребовував у позивача документи пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, та які підтверджують задекларовані показники в податковій звітності поданій до Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року витрати позивача, зазначивши конкретний перелік у листі від 29.12.2016 року №86935/10/11-23-13-02 (а.с.17-19).

Позивач, зазначаючи про наявність про наявність у неї всіх підтверджуючих документів не надала їх ні під час проведення перевірки, а ні під час подання заперечень та скарг, надала їх під час розгляду даної адміністративної справи та жодним чином не підтвердила їх наявність.

Зважаючи на вищенаведене, виходячи з норм чинного законодавства суд вважає, що висновки викладені у акті перевірки №3/11-23-13-02/НОМЕР_4 здійснені на підставі діючого законодавства та в межах повноважень податкового органу, а відтак оскаржувані рішення та вимога скасуванню не підлягають.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.05.2017 року на підставі ст.88 КАС Україні (в редакції, що діяла на момент звернення до суду) та ст.8 Закону України "Про судовий збір" фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору в сумі 8000 (вісім тисяч) грн. до ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 480,00 грн. (а.с.177).

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне стягнути з позивача на рахунки Кіровоградського окружного адміністративного суду судовий збір в розмірі 7520,00 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень -рішень від 03.02.2017 р. № (на суму 3 883 633,77 грн.), № (на суму 213 458,45 грн.), № (на суму 510 грн.); рішення про застосування штрафних санкцій від 03.02.2017 р. № (на суму 162986, 35 грн.) та вимоги № Ф- від 03.02.2017 р. (на суму 40 485,16 грн.) - відмовити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код - НОМЕР_4, АДРЕСА_1, 25000) на користь спеціального фонду Державного бюджету України (розрахунковий рахунок: 4002, отримувач коштів: УК у м. Кроп /м. Кропивницький/ 22030101; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Кіровоградській області, МФО: 823016; ; код класифікації доходів бюджету 22030101) недоплачену суму судового збору в розмірі 7520 (сім тисяч п'ятсот двадцять) грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько