Справа № 826/22337/15
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

06.02.2018 Київ Зі/9901/144/18 826/22337/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Гідроарматури» про виправлення описки, допущеної в додатковій ухвалі Вищого адміністративного суду України від 06.09.2016 по справі №826/22337/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Гідроарматури» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Гідроарматури» у жовтні 2016 року звернулось до Вищого адміністративного суду України із заявою про виправлення описки, допущеної в додатковій ухвалі від 06.09.2016 по справі №826/22337/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Гідроарматури» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, а саме, викладення пункту 2 її резолютивної частини в іншій редакції.

Заява мотивована тим, що Вищий адміністративний суд України ухвалою від 12.07.2016 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Гідроарматури» задовольнив. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2016 скасував, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.02.2016 залишив в силі.

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Гідроарматури» про прийняття додаткового рішення у справі з питання розподілу судових витрат, Вищий адміністративний суд України 06.09.2016 прийняв додаткову ухвалу.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Гідроарматури» задовольнив. Проте, Вищий адміністративний суду України у додатковій ухвалі від 06.09.2016 вирішив стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Гідроарматури» судові витрати в сумі 39284,19грн, а не за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Печерському районі ГУДФС у м.Києві, що суперечить приписам частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, на думку позивача судом допущено описку в додатковій ухвалі від 06.09.2016, яка має бути виправлена, шляхом викладення пункту 2 резолютивної частини в такій редакції, а саме: «стягнути на користь ТОВ «Завод Гідроарматури» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві здійснені стороною документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 39284,19грн».

З 15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд як найвищий суд у системі судоустрою України, у зв'язку з чим відповідно до пункту 7 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII Вищий адміністративний суд України припинив свою діяльність.

Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII з Вищого адміністративного суду України до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду передано матеріали заяви №Зі/9901/144/18.

Відповідно до пункту 12 частини першої Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, що діяла до 15.12.2017, було передбачено, що суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Такі ж положення містить стаття 253 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017) згідно якої суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Відповідно до пункту 19 постанови пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Так, опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Зокрема, суд може допустити помилку у найменуванні органу чи особи, у назві та реквізитах рішення, яке визнано протиправним, тощо.

Як вбачається додаткової ухвали Вищого адміністративного суду України від 06.09.2016, судом задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Гідроарматури» щодо розподілу судових витрат.

Однак, при вирішенні питання про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Гідроарматури» судових витрат в сумі 39284,19грн, судом застосовано положення частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, що діяла до 01.09.2015, та стягнуто здійснені стороною документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору з Державного бюджету України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 № 484-VIII , який набрав чинності з 01.09.2015, частину першу статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України викладено в іншій редакції: « 1. Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа».

Таким чином, Вищим адміністративним судом України при вирішенні питання про розподіл судових витрат, застосовано положення частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, яка втратила чинність, що з урахуванням положень статті 25 Бюджетного кодексу України, статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень від 05.06.2012 №4901- VI, свідчить про неправильне застосування норм матеріального права, та давало позивачу підстави для звернення до Верховного Суду України з заявою про його перегляд.

Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 01.12.2015, які мають враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на встановлене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Гідроарматури» про виправлення описки, допущеної в додатковій ухвалі Вищого адміністративного суду України від 06.09.2016 по справі №826/22337/15 не може бути задоволена.

Керуючись статтями 248, 253, 345 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Завод Гідроарматури» у задоволенні заяви про виправлення описки, допущеної в додатковій ухвалі Вищого адміністративного суду України від 06.09.2016 по справі №826/22337/15.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.М. Шипуліна

Судді Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк