Справа № 804/5865/17
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2018 року справа № 804/5865/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року (ухвалену в м. Дніпрі суддею Сидоренком Д.В.)

у справі №804/5865/17

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про стягнення заборгованості із заробітної плати, грошової компенсації та середнього заробітку за час затримки виплат та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся у Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, з урахуванням часткового відкликання позовних вимог, прийнятого судом, про стягнення середнього заробітку за час затримки виплат, моральної шкоди у сумі 5000 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на дату звільнення та звернення до сулу, відповідачем не проведено остаточного розрахунку по грошовому забезпеченню.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволені частково, а саме стягнено з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримання до виплати належних сум в розмірі 3289,32 грн., у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі, Департамент патрульної поліції Національної поліції України зазначає, що з позивачем було проведено розрахунок у звязку із звільненням в повному обсязі відповідно до Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №260 від 06 квітня 2016 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1, в період з 16 січня 2016 року по 31 серпня 2017 року проходив службу в Управлінні патрульної поліції у місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією трудової книжки позивача та довідкою управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції від 06 жовтня 2017 року №30746/41/19-01/2017 (а.с. 10, 26).

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 23 серпня 2017 року №316 о/с "По особовому складу" лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з посади інспектора роти №1 батальйону №2, з 31 серпня 2017 року, із відрахуванням з грошового забезпечення за 5 діб щорічної чергової основної оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року (а.с. 25).

Позивач вважаючи, що оскільки 31 серпня 2017 року відповідач не провів з ним остаточний розрахунок при звільненні, звернувся до суду.

Відповідачем подані докази розрахунку з позивачем у звязку із звільненням.

Відповідно розрахункового листа по ОСОБА_1 за вересень 2017 року (фактично серпень 2017 року), позивачу нараховано до виплати 9324,22 грн. (а.с. 44).

Відповідачем 13 вересня 2017 року перераховано кошти заробітної плати ОСОБА_1 у розмірі 9324,22 грн., що підтверджується службовою запискою та випискою по картковому рахунку (а.с. 41, 43).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем несвоєчасно проведений розрахунок з позивачем.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Питання повязані із проходження та звільнення зі служби, порядок та умови оплати праці, регулюються Законом України Про Національну поліцію, постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції України", Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №260 від 06 квітня 2016 року.

Однак, вказаними нормативними актами не врегульовано порядок виплати грошового забезпечення особам за час затримки розрахунку.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 7 травня 2002 року №8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов'язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми Кодексу Законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників.

Таким чином, трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини.

Відповідно до статті 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно з частиною першою статті 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року (справа № 21-352а13).

Відповідно до приписів статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до поданої апеляційної скарги відповідач зазначає, що оскільки позивач в день звільнення не працював, то згідно вимог Кодексу законів про працю України, розрахунок із ним повинен бути проведений не пізніше наступного дня після предявлення ним відповідної вимоги. Відповідач зазначає, що такої вимоги не отримував, а тому відсутні підстави для стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільнені.

Суд апеляційної інстанції вважає таки доводи відповідача безпідставними та такими що не відповідають обставинам справи.

Судом встановлено, що в ніч на 31 серпня 2017 року, ОСОБА_1 перебував на нічному чергуванні, відповідачем дана обставина не заперечується.

Відповідно до пункту 11 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання, службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов'язків у період з 22:00 до 06:00 години.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 в день звільнення, а саме 31 серпня 2017 року, фактично перебував на службі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України середнього заробітку за час затримки розрахунку, та зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що грошове забезпечення ОСОБА_1 перераховане 13 вересня 2017 року.

Кількість днів затримки розрахунку становить 12 днів (з 01 вересня 2017 року по 12 вересня 2017 року), у зв'язку з чим сума грошового забезпечення становить 3289,32 грн. (274,11 грн. х 12 днів).

Для розрахунку затримки виплати грошового забезпечення при звільненні судом взято період з 01 вересня 2017 року по 12 вересня 2017 року, грошове забезпечення у розмірі 8223,35 грн..

Згідно з розрахунком середньомісячного заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 вересня 2017 року по 12 вересня 2017 року середньоденне грошове забезпечення складає - 274,11 грн., середньомісячне - 3289,32 грн.

З урахуванням наведеного та фактичних обставин справи, суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, та постановив обґрунтоване рішення про задоволення заявлених позивачем позовних вимог , і оскільки під час апеляційного розгляду даної справи будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не встановлено, постанову суду першої інстанції у справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена 31 січня 2018 року.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим