Справа № 826/2212/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 лютого 2018 року № 826/2212/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання дій та рішення протиправними, скасування рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо зупинення обігу акцій без встановлення факту порушення, визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 22 листопада № 2016 року № 1133 в частині зупинення обігу акцій ПАТ «Актив Груп Консалтинг».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24 листопада 2016 року йому, як акціонеру ПАТ «Актив Груп Консалтинг», стало відомо, що Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку (далі - Комісія, НКЦПФР) прийняла рішення від 22 листопада 2016 року № 1133, відповідно до якого серед інших цінних паперів був зупинений обіг акцій ПАТ «Актив Груп Консалтинг». Зазначене рішення прийняте відповідачем на виконання постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ НП підполковника поліції Колотигіної Т.В. у межах кримінального провадження № 0001331.

Позивач вважає, що підстави зупинення обігу цінних паперів виключно перелічені у підпунктах 5, 30 статті 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні, та оскільки такої підстави як процесуальне рішення слідчого Законом не передбачено, а крім цього відсутній факт порушення чинного законодавства з боку ПАТ «Актив Груп Консалтинг», то відповідач не мав законних підстав для прийняття спірного рішення від 22 листопада 2016 року № 1133.

Крім того позивач стверджує, що спірне рішення впливає на його право вільного користування та розпорядження власним майном у вигляді акцій, оскільки в умовах зупинення обігу він не має можливості продати, обміняти, пред'явити до викупу або іншим чином розпорядитися ними.

Посилаючись на такі обставини, позивач звертається до суду з даним позовом та просить його задовольнити.

Представник відповідача - Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку проти позову заперечував, стверджуючи, що жодних рішень, які б зупиняли обіг цінних паперів, емітованих ПАТ «Актив Груп Консалтинг» Комісією не приймалося, а вимоги позивача пояснюються невірним розумінням змісту прийнятого рішення, на підтвердження чого надав суду письмові заперечення та інші документи, які долучені до матеріалів справи.

За умов відсутності заперечень з боку позивача та представника відповідача, ухвалою від 13 липня 2017 року (протокольною) відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час вчинення процесуальної дії) суд перейшов у письмове провадження.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, 03 листопада 2016 року у рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001331, внесеного до ЄРДР 27 травня 2016 року, старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник Колотигіною Т.В. винесено постанову про заборону внесення змін до системи депозитарного обліку, якою зобов'язано Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку на найближчому засіданні прийняти відповідне рішення стосовно ряду товариств.

22 листопада 2016 року на виконання зазначеної постанови слідчого Комісією прийнято рішення № 1133 «Щодо зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів» (далі - спірне рішення, рішення № 1133), відповідно до якого з 23 листопада 2016 року зупинено внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів, емітованих у тому числі й ТОВ «Актив Груп Консалтинг».

Протягом розгляду справи до Комісії не надходило інформації щодо скасування (скасування в частині) постанови слідчого від 03 листопада 2016 року.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням від 22 листопада 2016 року № 1133 та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, вважаючи, що зупинення обігу цінних паперів за рішенням Комісії є безпідставним, при цьому порушені його права на вільне користування та розпорядження своїм майном у вигляді акцій.

Оцінюючи в зазначеній частині обставини справи та надані до матеріалів справи докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні визначає Закон України від 30 жовтня 1996 року № 448/96-ВР «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» (далі - Закон № 448/96).

Статтею 2 Закону № 448/96 визначено, що державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється з метою, зокрема створення умов для ефективної мобілізації та розміщення учасниками ринку цінних паперів фінансових ресурсів з урахуванням інтересів суспільства; гарантування прав власності на цінні папери; захисту прав учасників фондового ринку; контролю за прозорістю та відкритістю ринку цінних паперів.

Відповідно до статті 3 Закону № 448/96 державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється у таких формах: прийняття актів законодавства з питань діяльності учасників ринку цінних паперів; регулювання випуску та обігу цінних паперів, прав та обов'язків учасників ринку цінних паперів; видача ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів та забезпечення контролю за такою діяльністю; заборона та зупинення на певний термін (до одного року) професійної діяльності на ринку цінних паперів у разі відсутності ліцензії на цю діяльність та притягнення до відповідальності за здійснення такої діяльності згідно з чинним законодавством; реєстрація випусків (емісій) цінних паперів та інформації про випуск (емісію) цінних паперів; контроль за дотриманням емітентами порядку реєстрації випуску цінних паперів та інформації про випуск цінних паперів, умов продажу (розміщення) цінних паперів, передбачених такою інформацією; створення системи захисту прав інвесторів і контролю за дотриманням цих прав емітентами цінних паперів та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів; контроль за достовірністю інформації, що надається емітентами та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, контролюючим органам; встановлення правил і стандартів здійснення операцій на ринку цінних паперів та контролю за їх дотриманням; пруденційний нагляд за професійними учасниками фондового ринку в межах діяльності, яка провадиться таким учасником на підставі виданої Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку ліцензії; контроль за системами ціноутворення на ринку цінних паперів; контроль за діяльністю осіб, які обслуговують випуск та обіг цінних паперів; проведення інших заходів щодо державного регулювання і контролю за випуском та обігом цінних паперів.

Стаття 7 Закону № 448/96 визначає, що основними завданнями Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є, у тому числі: захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право для захисту інтересів держави та інвесторів у цінні папери зупиняти на підставі рішення Комісії внесення змін до системи реєстру власників іменних цінних паперів або до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів певного емітента або певного власника на строк до усунення порушень, що стали підставою для прийняття такого рішення (пункт 30 статті 8 Закону № 448/96).

Як вже зазначалося раніше, 03 листопада 2016 року старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник Колотигіною Т.В. винесено постанову про заборону внесення змін до системи депозитарного обліку, якою зобов'язано Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку на найближчому засіданні прийняти відповідне рішення стосовно ряду товариств, у тому числі й ТОВ «Актив Груп Консалтинг».

Отже, підставою для прийняття оскаржуваного рішення від 22 листопада 2016 року № 1133 стала саме зазначена постанова слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України.

Водночас, стаття 8 Закону № 448/96 визначає повноваження Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та підстави для прийняття рішення про зупинення внесення змін до системи реєстру власників іменних цінних паперів або до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів певного емітента або певного власника, які є вичерпними.

Серед зазначеного у статті 8 Закону № 448/96 відсутня як підстава для зупинення внесення змін до системи реєстру власників іменних цінних паперів або до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів певного емітента або певного власника наявність постанов слідчих органів щодо заборони внесення змін до системи депозитарного обліку.

Слід зазначити, що в оскаржуваному рішенні відповідача також відсутнє посилання як на правову підставу для зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів на пункт 30 статті 8 Закону № 448/96.

За таких обставин, відповідач мав право на застосування пункту 30 статті 8 Закону № 448/96 лише у випадку попереднього встановлення конкретних порушень, які могли стати підставою для прийняття рішення щодо зупинення внесення змін до системи реєстру власників іменних цінних паперів або до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів певного емітента або певного власника.

У цьому зв'язку суд також критично ставиться до тверджень відповідача, що пункт 30 статті 8 Закону № 448/96 не пов'язує право зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів із процедурою накладання санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів, а зупинення внесення таких змін є заходом запобігання і припинення правопорушення. Оскаржуване рішення Комісії № 1133 від 22 листопада 2016 року, прийняте щодо зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів, за правовими наслідками фактично зупиняє й обіг цінних паперів, у тому числі емітованих ПАТ «Актив Груп Консалтинг», акціонером якого є позивач.

Згідно пункту 11 частини першої статті 1 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» обіг цінних паперів - це вчинення правочинів, пов'язаних з переходом прав на цінні папери і прав за цінними паперами, крім договорів, що укладаються у процесі емісії, при викупі цінних паперів їх емітентом та купівлі-продажу емітентом викуплених цінних паперів. У свою чергу депозитарний облік цінних паперів - це облік цінних паперів, прав на цінні папери та їх обмежень на рахунках у цінних паперах.

Отже, поняття обіг цінних паперів та депозитарний облік цінних паперів є взаємопов'язаними за визначенням та за правовими наслідками, пов'язаними з переходом прав на цінні папери та прав за цінними паперами, їх обліком.

Таким чином, враховуючи наявність у Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку права зупиняти внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів певного емітента з метою захисту інтересів держави та інвесторів у цінні папери лише за умов, визначених Законом № 448/96, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення Комісії № 1133 від 22 листопада 2016 року є таким, що прийняте не у спосіб, визначений законом, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва відповідачем у даній справі не доведено правомірності прийнятого рішення від 22 листопада 2016 року № 1133 «Щодо зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів», тому суд знаходить підстави для визнання його протиправним та скасування.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 1133 від 22 листопада 2016 року «Щодо зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів» в частині акцій ПАТ «Актив Груп Консалтинг».

3. Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (01010, м. Київ, вул. Московська, 8) сплачений судовий збір у розмірі 1 280, 00 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят грн. 00 коп.)

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда