Справа № 500/3409/17
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 500/3409/17

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Адамов А.С.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ізмаїльської міської ради Одеської області на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2017 року, ухвалену у відкритому судовому засіданні о 15:44 год. в м. Ізмаїлі Одеської області, повний текст постанови складено та підписано 17.10.2017 р., по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати противоправним та скасувати рішення Ізмаїльської міської ради Одеської області від 21.03.2017р. №2104-УІІ "Про відмову у наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул. Холостякова адмірала, 113"; зобов'язати Ізмаїльську міську раду Одеської області повторно розглянути на черговому пленарному засіданні клопотання ОСОБА_1 від 10.10.2014р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0748 га у власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Холостякова адмірала, 113 ум. ОСОБА_2 області - в строки, порядку та у спосіб, передбачені ст. 118 Земельного кодексу Україн; зобов'язати Ізмаїльську міську раду Одеської області в строки, порядку та у спосіб, передбачені ст. 118 Земельного кодексу України, надати ОСОБА_1 (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Холостякова адмірала, 113, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0748 га у власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Холостякова адмірала, 113 у м. Ізмаїлі Одеської області; відшкодувати за рахунок відповідача понесені ОСОБА_1 судові витрати за подання адміністративного позову.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що йому було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 01.02.2013 р. Управлінням містобудування та архітектури Ізмаїльської міської ради, а також Інспекцією з благоустрою міста була надана фахова позитивна оцінка щодо відповідності розміщення домоволодіння (житлового будинку, господарських споруд, у тому числі огорожі), розташованого на спірній земельній ділянці, як вимогам вищеперелічених законів, так і генеральному плану м. Ізмаїл, а також ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» тощо. Однак відповідачем в четвертий раз відмовляється у наданні дозволу на розбору проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Безпідставність та незаконність відмови відповідача у наданні позивачу дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки неодноразово визнавалась судовими рішеннями, що набрали законної сили. Однак незважаючи на встановлені судовими рішеннями обставини та порушення, відповідач повторно приймає незаконні рішення з аналогічних надуманих підстав. Усі підстави для відмови не відповідають чинному законодавству. Позивач має всі законні підстави для надання йому дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки. Відповідач не мотивував своє рішення жодним посиланням на конкретні умови та обставини невідповідності місця розташування об'єкта вимогам законів. Наполягає на необхідності зобов'язання надати дозвіл на розбору проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, так як інші заходи, направлені на захист прав позивач не досягають свого результату. Вимоги позивача відповідають приписам чинного законодавства, та висновкам Європейського суд з прав людини. Відповідач зловживає своїми дискреційними повноваженням, що неодноразово встановлювалося судовими рішеннями, отже зобов'язання відповідача надати ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. Доводами апеляційної скарги зазначено, що підставою відмови, згідно п. 1 рішення Ізмаїльської міської ради № 2104 - VII від 31.03.2017, було невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (частина земельної ділянки по вул. Холостякова адмірала, 113 розташована на землях загального користування, які не можуть передаватись у приватну власність). З огляду на вищезазначене, на думку апелянта, результати містобудівного моніторингу є належними доказами того що, місце розташування земельної ділянки по вул. Холостякова адмірала, 113 в м. Ізмаїлі не відповідає містобудівній документації, і що ця невідповідність полягає в тому, що розташування земельної ділянки у зоні житлової та громадської мало- та багатоповерхової забудови, у західному планувальному районі м. Ізмаїл, що не є зоною садибної забудови та порушення межею земельної ділянки червоної лінії вулиці Холостякова адмірала. Таким чином, на думку апелянта, рішення Ізмаїльської міської ради № 2104 - VII від 31.03.2017 прийнято в строки, порядок та у спосіб, передбачені ст. 118 Земельного кодексу України та з урахуванням висновків суду. При цьому, на думку апелянта, суд повинен зазначити, яку саме дію має вчинити відповідач, але не може втручатися в його компетенцію, тому що суд не може підміняти державний орган, рішення, дії або бездіяльність якого оскаржуються, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно договору дарування житлового будинку від 11.12.2003р. ОСОБА_1 прийняв у дар житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться у м. Ізмаїлі по вул. Адмірала Холостякова, 113.

Згідно довідки МБТІ №21 від 19.01.2004р. домоволодіння №113 по вул. Адмірала Холостякова в м. Ізмаїлі зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого Ізмаїльським приватним нотаріусом ОСОБА_3 від 11.12.2003р. реєстр №5183., про що внесено запис у реєстрову-кадастрову книгу №4-53.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.02.2013 року за №236178, виданого Реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий двоповерховий будинок загальною площею 547,5 кв.м., у тому числі житлова - 101,9 кв.м., розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Холостякова адмірала, 113.

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №236332 від 01.02.2013р. за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на житловий будинок №113 по вул. Холостякова адмірала в м. Ізмаїл.

Згідно із технічним паспортом КП «Ізмаїльське МБТІ», виготовленим 20.11.2012р., по вул. Холостякова адмірала, 113 в м. Ізмаїлі, розташований житловий будинок із господарськими спорудами, із визначенням відповідних літер та цифрових значень, у тому числі огорожу №1, огорожу №3, ворота № 2, якими огороджена спірна земельна ділянка, та власником вказаного об'єкта зазначено ОСОБА_1

Згідно із технічним висновком Ізмаїльського відділу комплексного проектування №3 ДП "НДІпроектреконструкція", що був виготовлений у червні 2011р. в процесі погодження будівництва житлового будинку по вул. Адмірала Холостякова, 113 у м. Ізмаїлі Одеської області, встановлено, що житловий будинок у планувальному та конструктивному відношенні відповідає вимогам, у тому числі ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", на порушенні п. 3.18 яких наполягає відповідач за змістом оспорюваного рішення.

Управлінням містобудування та архітектури Ізмаїльської міської ради, в особі ТВО головного архітектора м. Ізмаїл - ОСОБА_4, також було погоджено ситуаційний план земельної ділянки, що є предметом оспорюваного рішення, який також додається до короткої пояснювальної записки від 13.10.2014р. за вих. 23/14-ГМ до генерального плану для відведення земельної ділянки по вул. Адмірала Холостякова.

Управлінням містобудування та архітектури Ізмаїльської міської ради, а також Інспекцією з благоустрою міста була надана фахова позитивна оцінка щодо відповідності розміщення домоволодіння (житлового будинку, господарських споруд, у тому числі огорожі), розташованого на спірній земельній ділянці, як вимогам законів, так і генеральному плану м. Ізмаїл, а також ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» тощо.

Отже, складений спеціальним суб'єктом (маючим відповідну ліцензію) технічний висновок містить також і погоджений Управлінням містобудування та архітектури Ізмаїльської міської ради, Інспекцією з благоустрою міста тощо, план земельної ділянки, на якій здійснювалось будівництво вищезгаданого домоволодіння.

Вказані вище обставини також встановлені судовим рішенням Ізмаїлськього міськрайооного суду від 13.03.2016р. по справі № 500/390/16-а, копія якого наявна у матеріалах справи, яке набрало законної сили.

10.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Ізмаїльської міської ради Одеської області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0748 га у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по вул. А. Холостякова, 113 у м. Ізмаїлі, до якої додані графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

31.10.2014 року Ізмаїльською міською радою Одеської області прийняте рішенням за №4599-VI «Про відмову у наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул. Холостякова адмірала, 113 у зв'язку із невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральному плану та іншій містобудівній документації.

06.05.2015 року постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі №500/476/15-а визнано протиправним та скасовано рішення Ізмаїльської міської ради № 4599-VI від 31.10.2014 року та зобов'язано Ізмаїльську міську раду повторно розглянути на черговому пленарному засіданні клопотання ОСОБА_1 від 10.10.2014 року про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0748 га у власність для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Адмірала Холостякова, 113 м. Ізмаїл Одеської області - в строки, порядок та у спосіб, передбачені ст. 118 Земельного кодексу України та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. 04.08.2015 року ухвалою ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду залишена в силі постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.05.2015р. 31.03.2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.05.2015р. та ухвала ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду від 04.08.2015р. залишені без змін.

Виконуючи постанову Ізмаїльського міськрайонного суду від 06.05.2015 року Ізмаїльською міською радою було прийнято рішення № 138-VII від 27.11.2015 року «Про відмову у наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул.. Холостякова адмірала, 113», у зв'язку із невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральному плану м. Ізмаїл та іншій містобудівній документації, а саме: розташування земельної ділянки у зоні житлової та громадської мало - та багатоповерхової забудови, у західному планувальному районі м. Ізмаїл, що не є зоною садибної забудови та порушення межею земельної ділянки червоної лінії вулиці Холостякова адмірала.

10.03.2016 року постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі №500/390/16-а визнано протиправним та скасовано рішення Ізмаїльської міської ради № 138-VII від 27.11.2015 року «Про відмову у наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул.. Холостякова адмірала, 113» та зобов'язано Ізмаїльську міську раду повторно розглянути на черговому пленарному засіданні клопотання ОСОБА_1 від 10 жовтня 2014 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0, 0748 га. у власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул.. Холостякова адмірала, 113 у м. Ізмаїлі Одеської області - в строки, порядку та у спосіб, передбачені ст. 118 Земельного кодексу України та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. 14.06.2016 року ухвалою ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду залишена в силі постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.03.2016р. 14.06.2017р. ухвалою Вищого адміністративного суду України ухвалу ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду від 14.06.2016р. залишено без змін.

При цьому в постанові зазначено, що «з матеріалів технічного висновку Ізмаїльського відділу комплексного проектування № 3 ДП "НДІпроектреконструкція" (а.с. 36), виготовленого у 2011 році в процесі погодження будівництва житлового будинку по вул.. Адмірала Холостякова, 113 у м. Ізмаїлі Одеської області вбачається, що житловий будинок у планувальному та конструктивному відношенні відповідає вимогам, у тому числі ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", на порушенні п. 3.18 яких наполягає відповідач за змістом оспорюваного рішення. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Адмірала Холостякова, 113 у м. Ізмаїлі Одеської області, виготовленого Ізмаїльським бюро технічної інвентаризації 20.11.2012 р., а саме розділу "Характеристика будинку, господарських будівель та споруд", дане домоволодіння включає в себе не лише житловий будинок під літ. "А" як такий, але і крильце, і бесідку, мощення тощо, а також й огорожу №1, огорожу №3, ворота № 2, якими огороджена спірна земельна ділянка (а.с. 33). Технічний висновок містить також і погоджений Управлінням містобудування та архітектури Ізмаїльської міської ради, Інспекцією з благоустрою міста тощо план земельної ділянки, на якій здійснювалось будівництво вищезгаданого домоволодіння (а.с. 41).».

Ізмаїльський міськрайонний суд при розгляді справи №500/390/16-а дійшов висновку про те, що «на час видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.02.2013 року індексний номер: 236178, Управлінням містобудування та архітектури Ізмаїльської міської ради, а також Інспекцією з благоустрою міста, тобто органами місцевого самоврядування на які відповідачем покладені повноваження щодо контролю за дотриманням членами територіальної громади вимог Закону України "Про архітектурну діяльність" від 20.05.1999 року (із змінами та доповненнями), Закону України "Про планування і забудову територій" від 20.04.2000 року (із змінами та доповненнями), Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" тощо, вже була надана позитивна оцінка щодо відповідності розміщення домоволодіння (житлового будинку, господарських споруд, у тому числі огорожі), розташованих на спірній земельній ділянці, як вимогам вищезазначених законів, так і генеральному плану м.Ізмаїл, а також ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" тощо. Повторна відмова у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з підстав, зазначених у попередніх рішення ради з відповідного питання, у тому числі й і в оскарженому рішенні, за умов надання ОСОБА_1 усіх документів відповідно до вимог Земельного кодексу України, не допускається».

Виконуючи постанову Ізмаїльського міськрайонного суду від 10.03.2016 року Ізмаїльською міською радою було прийнято рішення № 1265-VI від 31.08.2016 року «Про відмову у наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул.. Холостякова адмірала, 113», у зв'язку ізнеможливістю встановити на підставі наданого клопотання і зазначеними в ньому статтями Земельного кодексу (ст. 93 роз'яснює визначення права оренди земельної ділянки, її строків, умов передачі в оренду, випадків відчуження права оренди, тощо; стаття 123 визначає порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування; ст. 124 визначає порядок передачі земельних ділянок в оренду; ст. 134 роз'яснює обов'язковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них на конкурентних засадах (земельних торгах), у який спосіб заявник бажає отримати земельну ділянку у власність.

19.10.2016 року постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі №500/5273/16-авизнано протиправним та скасовано рішення Ізмаїльської міської ради Одеської області від 31 серпня 2016 року № 11265 - VII «Про відмову у наданні дозволу гр.ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул.. Холостякова адмірала, 113», та зобов'язано Ізмаїльську міську раду Одеської області повторно розглянути на черговому пленарному засіданні клопотання ОСОБА_1 від 10 жовтня 2014 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0, 0748 га. у власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул.. Холостякова адмірала, 113 у м. Ізмаїлі Одеської області - в строки, порядку та у спосіб, передбачені ст. 118 Земельного кодексу України. 25.01.2017 року ухвалою ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду залишена в силі постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.10.2016р. 22.03.2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Ізмаїльської міської ради Одеської області.

На виконання постанови суду Ізмаїльською міською радою втретє було прийнято рішення від 21.03.2017р. №2104-VII «Про відмову у наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на розбору проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул.. Холостякова адмірала, 113». В рішенні Ізмаїльської міської ради зазначена причина відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою- у зв'язку із невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (частина земельної ділянки по вул.. Холостякова адмірала, 113, розташована на землях загального користування, які не можуть передаватись у приватну власність).

Не погоджуючись з правомірністю прийнятого рішення, позивач оскаржив його до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Що стосується вимоги про визнання противоправним та скасувати рішення Ізмаїльської міської ради Одеської області від 21.03.2017р. №2104-УІІ "Про відмову у наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул. Холостякова адмірала, 113".

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_5 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч.7 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно з ст. 121 КАС України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Розмір земельних ділянок, що передаються безоплатно громадянину для ведення особистого селянського господарства, може бути збільшено у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю).

Розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв'язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).

Відповідно до ч.3 ст. 122 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач обґрунтовано, відповідно до вимог чинного законодавства, маючи всі передбачені законодавством підстави вимагає надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0, 0748 га. у власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул.. Холостякова адмірала, 113 у м. Ізмаїлі Одеської області.

Правомірність його вимог підтверджується як правовстановлюючими документами на будинок, що знаходиться на вказаній земельній ділянці так і висновками відповідних компетентних органів щодо розташування відповідності розміщення домоволодіння (житлового будинку, господарських споруд, у тому числі огорожі), розташованих на спірній земельній ділянці, як вимогам законів, так і генеральному плану м.Ізмаїл, а також ДБН 360-92** «Містобудування».

Вказані вище обставини також встановлено у судових рішеннях по справам №500/476/15-а, №500/390/16-а, №500/5273/16-а.

Зазначені вище обставини свідчить про надуманість підстав для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки як раніше прийнятими рішеннями так і рішенням від 31.03.2017р.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено та із оскарженого рішення не вбачається наявність законних підстав для прийняття рішення про відмову у наданні дозволу гр. ОСОБА_1на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул.. Холостякова адмірала, 113.

Щодо доводів апелянта про втручання суду у дискреційні повноваження цього органу в даному випадку, колегія суддів вважає їх безпідставними з огляду на таке.

Судовими рішеннями неодноразово відповідача зобов'язано було повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.10.2014 р., проте відповідач кожного разу відмовляв у наданні такого дозволу.

Конструкція норми статті 118 Земельного кодексу України не містить положень про наявність дискреції у діях органу, який приймає рішення про видачу дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Зокрема в законодавстві дискреція у повноваженнях державного органу зазвичай визначається словами може, має право, тощо, які свідчать про можливість свободи поведінки субєкта прийняття рішення, який може керуватися власними переконаннями, власними уявленнями про доцільність, а також обґрунтованим за певної ситуації адміністративним розсудом.

В той же час норма частини 7 статті 118 Земельного кодексу України визначає, що відповідний орган розглядає клопотання і дає дозвіл або відмовляє у видачі дозволу з підстав передбачених вказаною нормою.

Отже в конструкції вказаної норми чітко передбачені конкретні дії субєкта владних повноважень у конкретній юридичній ситуації, без надання йому права дискреції (власного розсуду) у питаннях на які землі і яким особам доцільно чи недоцільно надавати дозволи на розроблення проекту землеустрою. Законодавець визначив цей порядок таким шляхом, щоб унеможливити корупційну складову при прийнятті відповідного рішення, запобігти невмотивованій дискримінації при вирішенні питань щодо права власності на землю.

В той же час, відповідно до положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб.

Статтею 13 Європейської конвенції з прав людини та основних свобод закріплено право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі.

Отже завданням суду є не лише суто захист прав і свобод людини, але такий захист, який би призвів до ефективного поновлення порушеного права.

Це узгоджується з передбаченим пунктом 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із повною юрисдикцією, тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 28 червня 1990 року у справі Обермейєр проти Австрії (CASE OF OBERMEIER v. AUSTRIA); п. 155 рішення Європейського суду з прав людини від 4 березня 2014 року у справі Гранд Стівенс проти Італії (CASE OF GRANDE STEVENS v. ITALY)).

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даній справі неможливе ефективне поновлення прав позивача лише констатацією факту такого порушення, через суто визнання наданих їм відмов відповідача протиправними. Таке рішення дає можливість винесення повторних відмов щодо них з тих самих підстав, як результат виникнення нових порушень прав заявника, що не узгоджується із вимогами щодо ефективного способу правового захисту, встановленого Європейською конвенцією з прав людини та основних свобод.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однак, як встановлено по цій справі, вказані вимоги відповідачем дотримано не було.

Оскільки судом надана повна оцінка мотивам відмови, які надані позивачам з боку відповідача, встановлена їх необґрунтованість та незаконність, інших підстав для відмови у задоволенні клопотання позивача апелянт не наводить, то в даному випадку ефективним способом правового захисту є визнання вказаної відмови у задоволенні клопотання позивача протиправною та зобовязання відповідача задовольнити вказане клопотання.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Ізмаїльської міської ради Одеської області залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2017 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16.02.2018 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик