Справа № 813/3258/17
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/12331/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року у справі № 813/3258/17 (постанова ухвалена у м. Львові судом у складі головуючого судді Кухар Н. А., повний текст постанови виготовлений 20 листопада 2017 року) за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Позивач просив скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № НОМЕР_1 від 18 вересня 2017 року про застосування до нього штрафних санкцій у розмірі 17000 грн за порушення вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: зберігання алкогольних напоїв в місцях не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № НОМЕР_1 від 18 вересня 2017 року.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Головне управління ДФС у Львівській області, яке в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нове рішення про відмову позивачу в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного зясування усіх обставин, що призвело до неправильного вирішення справи. Суд не врахував, що позивач на час проведення фактичної перевірки не мав діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями або Довідки про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру, а отже не мав права зберігати алкогольні напої. Тому податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 18 вересня 2017 року, яким до ОСОБА_3 застосовано штрафні санкції за порушення вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (зберігання алкогольних напоїв в місцях не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання), є правомірним.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який апеляційну скаргу підтримав, представника позивача, який просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не порушив вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», оскільки алкогольні напої були виявлені контролюючим органом в місці роздрібної торгівлі (кафе), яке згідно з чинним законодавством не потрібно вносити до Єдиного державного реєстру місць зберігання. Тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець 12 липня 2007 року.

05 вересня 2017 року Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено фактичну перевірку кафе, що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 225 та належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3, з питань додержання суб'єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

Згідно з актом перевірки № 13/385/4000/309151/0597 від 05 вересня 2017 року контролюючим органом встановлено порушення позивачем вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: зберігання алкогольних напоїв в місцях не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

18 вересня 2017 року Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 «Про застосування фінансових санкцій», яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95 визначено, що зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесене до Єдиного реєстру.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання регламентовано наказом ДПА України від 28 травня 2002 року № 251 (далі - Порядок). Даним наказом визначено порядок реєстрації та вимоги до заяви та обов'язкових документів, що подаються при включені місця зберігання до Єдиного реєстру.

Згідно з пунктом 1.1 вказаного Порядку (тут і далі в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) Єдиний державний реєстр місць зберігання (далі - Єдиний реєстр) це перелік місць, що використовуються для зберігання спирту, та приміщень, що використовуються для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі - місце зберігання), який містить відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Пунктом 2.1 Порядку встановлено, що до Єдиного реєстру вносяться місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Із змісту Порядку видно, що передумовою для включення місця зберігання до Єдиного реєстру є отримання ліцензії на право роздрібної або оптової торгівлі алкогольними та тютюновими виробами (нотаріально посвідчена копія якої є обов'язковим додатком до заяви).

Виходячи з аналізу наведених правових норм, якщо суб'єкт господарювання, який здійснює реалізацію і збереження алкогольних напоїв та тютюнових виробів в одному торгівельному приміщенні (будівлі), не має відокремленого від об'єкта роздрібної торгівлі місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, то у такого суб'єкта господарювання відсутні підстави для внесення до Єдиного реєстру відомостей про місце зберігання, з огляду на його відсутність.

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлює, що до заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Законодавцем виключається можливість реєстрації місця зберігання для тих субєктів підприємницької діяльності, що не отримали відповідної ліцензії.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 було видано ліцензію № 16130747.25/8257 від 15 серпня 2016 року на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, яка була дійсна з 22 серпня 2016 року по 21 серпня 2017 року.

29 серпня 2017 року ОСОБА_3 було видано ліцензію № /11074 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, яка дійсна з 06 вересня 2017 року по 05 вересня 2018 року. Згідно з даними, вказаними в ліцензіях, місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи субєкта підприємницької діяльності: АДРЕСА_1, місце здійснення торгівельної діяльності: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 225.

Відповідачем 05 вересня 2017 року проведено перевірку, за результатами якої прийнято рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 18.09.2017 № НОМЕР_1 «Про застосування фінансових санкцій» на суму 17000, 00 грн. Перевіркою не встановлено, що позивач здійснював торгівлю алкогольними виробами за відсутності ліцензії. Перевіркою виявлено лише зберігання алкогольних напоїв на загальну суму 1360, 00 грн у місці зберігання не внесеному до Єдиного реєстру. З цією обставиною відповідач повязував застосування штрафу.

Статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що суб'єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» місце торгівлі це місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Місце зберігання місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Отже, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» надано визначення понять «місце зберігання» та «місце торгівлі», які не є тотожними. Об'єкти роздрібної торгівлі не можуть належати до місць зберігання, щодо яких цим Законом встановлена вимога про обов'язкову реєстрацію у відповідному державному реєстрі.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що якщо суб'єкт господарювання, який здійснює реалізацію і збереження алкогольних напоїв та тютюнових виробів в одному торгівельному приміщенні (будівлі), не має відокремленого від об'єкта роздрібної торгівлі місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, то у такого суб'єкта господарювання відсутні підстави для внесення до Єдиного реєстру відомостей про місце зберігання, з огляду на його відсутність.

Як видно з матеріалів справи, алкогольні напої були виявленні контролюючим органом в кафе, що належить позивачу, тобто в місці роздрібної торгівлі, а тому порушень вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (зберігання алкогольних напоїв в місцях не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання) ОСОБА_3 не допустив.

Доводи апеляційної скарги, які ґрунтуються на тому, що позивач на час проведення фактичної перевірки не мав діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки відповідачем не було виявлено факту торгівлі (продажу) позивачем алкогольних напоїв. Одразу ж після закінчення терміну дії ліценції № 16130747.25/8257 (строк дії ліцензії з 22.08.2016 по 21.08.2017), ОСОБА_3 отримав нову ліцензію № /11074 від 29 серпня 2017 року термін дії якої розпочинався з 06 вересня 2017 року.

Вступ в дію ліцензії № /11074 з 06 вересня 2017 року не може бути підставою для застосування до позивача штрафних санкцій за зберігання алкогольних напоїв в місцях не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання, оскільки відмінного від місця торгівлі приміщення в позивача не було, та ним було вжито усіх заходів щодо ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

З огляду на вказане, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № НОМЕР_1 від 18 вересня 2017 року, яким до ОСОБА_3 застосовано штрафні санкції у розмірі 17000 грн за порушення вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, тому підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року у справі № 813/3258/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повний текст постанови виготовлений 16.02.2018.