Справа № 826/15522/16
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 лютого 2018 року № 826/15522/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Власенкової О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Державного концерну «Ядерне паливо» (далі також - позивач)

до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного

управління ДФС у місті Києві (далі також - відповідач)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-

рішення від 09.06.2016 №,

В С Т А Н О В И В:

Державний концерн «Ядерне паливо» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києві від 09.06.2016 №.

Позов вмотивовано тим, що позивачем своєчасно сплачено податкове зобов'язання, в установленому порядку подано уточнюючі декларації з податку на прибуток, тому висновок відповідача про несвоєчасне виконання грошового зобов'язання позивачем не відповідає дійсним обставинам справи, отже податкове повідомлення-рішення про застосування до позивача штрафних санкцій у зв'язку з цим є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач позов не визнав, надавав письмові заперечення, в яких зазначив про необґрунтованість позову, просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, що містяться у справі судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач – Державний концерн «Ядерне паливо» () є юридичною особою, зареєстроване відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб–підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві 17.12.2008, що підтверджується інформацією, зазначеною у виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Перебуває на обліку в податкових органах з 19.12.2008.

04.02.2013 позивачем подано до контролюючого органу податкову декларацію № з податку на прибуток за 2012 рік, відповідно до якої нараховано за результатом останнього календарного кварталу звітного періоду податку на прибуток у сумі 170 644,00 грн. (16 рядок податкової декларації). При складанні зазначеної декларації позивачем помилково завищено розмір об’єкту оподаткування (07 рядок податкової декларації) у розмірі – 2 228 519,00 грн. та відповідно завищено суму податкового зобов’язання (16 рядок податкової декларації) у розмірі – 170 644,00 грн.

Згідно з платіжним дорученням від 19.02.2013 №1456 позивачем сплачено податок на прибуток за 2012 рік у сумі – 170 644,00 грн.

17.07.2013 позивачем подано до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію № з податку на прибуток за 2012 рік, в якій вказано правильне значення об’єкту оподаткування (07 рядок податкової декларації) у розмірі – 1 641 990,00 грн. та зменшено суму податкового зобов’язання (16 рядок податкової декларації) у розмірі – 47 473,00 грн. У рядку 26 декларації вказано виправлення помилки, а саме: зменшено податкове зобов’язання на 142 053,00 грн.

Відповідно до заперечень відповідача станом на 17.07.2013 в інтегрованій картці податку на прибуток позивача проведено нарахування задекларованої суми податку на прибуток в розмірі 255 154,00 грн. Окрім того, станом на 17.07.2013 в зазначених інтегрованих картках рахувалась переплата з податку на прибуток у розмірі 106 719,60 грн. В результаті проведеного нарахування 17.07.2013 в інтегрованих картках нараховувався борг у розмірі 128 434,40 грн.

16.08.2012 позивачем подано повторно до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію № з податку на прибуток за 2012 рік, яку складено з урахуванням дій відповідача за результатами опрацювання поданої уточнюючої декларації 17.07.2013. В зазначеній уточнюючій декларації позивач визначив зменшення податкового зобов’язання (26 рядок декларації) на суму 265 224,00 грн.

Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києві на підставі пп.20.1.4 п.20.1 статті 20, пп.75.1.1 п.75.1 статті 75 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку щодо своєчасності сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток Державного концерну «Ядерне паливо» (), за результатами якої складено акт від 18.05.2016 №815/26-50-12-04-23, відповідно до висновків якого встановлено, що Державним концерном «Ядерне паливо» порушено вимоги п.57.1 статті 57 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасно погашено грошове зобов’язання з податку на прибуток у сумі 128 434,00 грн. (із затримкою 30 днів).

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.06.2016 №, яким на підставі п.126.1 статті 126 Податкового кодексу України за затримку на 30 календарних днів сплати суми грошового зобов’язання у розмірі 128 434 грн. 00 коп. зобов’язано позивача сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 12 843,4 грн.

Вирішуючи цей спір, суд виходить із такого.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим кодексом України.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п.75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Так відповідно до пп.75.1.1 п.75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Статтею 76 Податкового кодексу України, визначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу, у якій зазначено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пп.16.1.3 п.16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

У той же час, згідно з п.49.1 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно із п.54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплату грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів;

в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Разом з тим, відповідно до п.50.1 статті 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Згідно зі статтею 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Правопорушення, відповідальність за яке встановлена пунктом 126.1 статті 126.1 Податкового кодексу України, полягає в несвоєчасній сплаті суми узгодженого грошового зобов'язання. Відповідне порушення є закінченим у момент збігу передбаченого податковим законодавством строку сплати узгодженого, але не сплаченого платником податків грошового зобов'язання, а розмір штрафу визначається нормативно та фактично залежить від тривалості прострочення до моменту погашення боргу (до 30 днів або понад 30 днів).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що якщо платником податків самостійно виявлено помилку в поданій ним податковій звітності і подано до податкового органу уточнюючий розрахунок з виправленням помилок з урахуванням вимог статті 50 Податкового кодексу України, то з поданням уточнюючого розрахунку податкова звітність є виправленою і нівелює правові наслідки помилки, допущеної при її поданні.

Ураховуючи вищезазначені норми закону, суд приходить до висновку, що відповідальність за виправлення інформації податкових декларацій в частині зміни розміру податкових зобов'язань наступає тільки в разі подання уточнюючої податкової декларації в зв'язку із виявленням факту заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів. В разі ж завищення податкових зобов'язань в податкових деклараціях та фактичної сплати суб'єктом господарювання податків в розмірах, визначених Податковим кодексом України, відповідальність платника податків не наступає.

Так, з урахуванням поданого уточнюючого розрахунку сума узгодженого зобов'язання по податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету становить 47 473,00 грн.

Судом встановлено, що відповідно до платіжного доручення від 19.02.2013 №1456 на суму 170 645,00 грн., позивачем було повно та своєчасно сплачено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток за 2012 рік.

У даному випадку, при виявленні помилки мало місце завищення податкового зобов'язання в податковій звітності внаслідок помилки, при фактичній сплаті податку на прибуток в повному обсязі та своєчасно.

Отже, позивач, виконав приписи наведених вище норм Податкового кодексу України, виявивши помилку в раніше поданій ним податковій декларації, самостійно надав уточнюючі розрахунки до них, однак відповідач безпідставно нарахував штрафні санкції платнику податку на прибуток, який в повному обсязі та вчасно сплатив податок на прибуток за 2012 рік.

Натомість, податковий орган, отримавши уточнюючу податкову декларацію не привів у відповідність податковий облік, а застосував штрафні санкції відповідно до статті 126 Податкового кодексу України

Отже, відповідач при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення діяв не на підставі, не в спосіб, що передбачені законами України, та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 378,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 04.10.2016 №491.

Ураховуючи викладене та відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у м.Києві від 09.06.2016 №.

Стягнути на користь Державного концерну «Ядерне паливо» (01601, м.Київ, вул.Хрещатик, 34, ) понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у м.Києві (01033, м.Київ, вул.Жилянська, 23, ).

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 з урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Суддя О.О. Власенкова