Справа № 826/10188/17
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 лютого 2018 року №826/10188/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Шрамко Ю.Т., суддів Донця В.А., Костенка Д.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції в Київській області, Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшла позовна заява ОСОБА_1, (далі - позивач, ОСОБА_1), до Головного територіального управління юстиції в Київській області, (далі - відповідач-1, ГТУЮ в Київській області), Державної казначейської служби України, (далі - відповідач-2, ДКС України), про:

- визнання дій відповідача-1 щодо передачі рішення Таращанського районного суду Київської області по справі №2-3621/2010 про перерахування на користь позивача 154568,84 грн. згідно акту приймання-передавання від 08.04.2016 року - протизаконними;

- вважати фактичною датою передачі рішення Таращанського районного суду Київської області по справі №2-3621/2010 про перерахування на користь позивача 154568,84 грн. до відповідача-2 - 12 січня 2015 року;

- зобов'язання відповідача-2 здійснити виплату нарахованої заборгованості по пенсії згідно рішення Таращанського районного суду Київської області по справі №2-3621/2010 в сумі 154568,84 грн. на користь позивача згідно акта приймання-передавання від 12 січня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем-1 допущено стосовно позивача протиправну бездіяльність, яка полягає у порушенні порядку передачі документів згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року №440 та у тривалому невиконанні рішення Таращанського районного суду Київської області по справі №2-3621/2010 від 14.02.2011 року про перерахування на користь ОСОБА_1 154568,84 грн.

Відповідачі позовні вимоги не визнали, просили у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки при вчиненні (допущенні) оскаржуваних дій (бездіяльності) ГТУЮ в Київській області та ДКС України діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 21 вересня 2010 року у справі №2/3621/2010, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06.09.2011 року, позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області задоволено частково, а саме: визнано неправомірними дії Управління ПФУ у Таращанському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахуванні та виплаті пенсії згідно ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області провести перерахунок та виплату державної пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком за період з 08.09.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. з урахуванням раніше виплачених сум.

Як зазначив позивач, що не заперечувалось відповідачами, 28.10.2014 р. ОСОБА_1, з метою виконання вказаного вище судового рішення Таращанського районного суду Київської області, звернувся до ГТУЮ в Київській області (з довідки відділення поштового зв'язку Київ-71 від 02.12.2014 вих. № 208 вбачається, що рекомендований лист з повідомленням про вручення вручений уповноваженій особі Запорожець), від якого 15.01.2016 р. отримав повідомлення №35791-2-25/1 про внесення рішення до Реєстру Рішень, виконання яких гарантується державою.

При цьому, сторонами не заперечувалось, що заборгованість перед позивачем за вказаним вище судовим рішенням становить 154568,84 грн.

Разом з тим, ДКС України листом від 25.10.2016 р. №5-13/1299-17759 повідомлено позивача, що на виконанні у ДКС України за бюджетною програмою "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою" (далі - Програма) знаходиться рішення Таращанського районного суду Київської області від 21 вересня 2010 року у справі №2/3621/2010 про перерахування на користь ОСОБА_1 154568,84 грн., передане Управлінням державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області на підставі акта приймання-передавання від 08.04.2016 р. (у акті 1761 рішення). Також зазначено, що станом на 24.10.2016 р. кошти за вказаним судовим рішенням на користь позивача не перераховані, заходи щодо перерахування коштів на користь ОСОБА_1 будуть здійсненні після виконання рішень судів, що надійшли раніше рішень, переданих з актом приймання-передавання від 08.04.2016 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 р. №4901-VI, (далі - Закон №4901-VI), цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 3 Закону №4901-VI, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Відповідно до п. 3 розд. ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №4901-VI, виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов'язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених п. 3 розд. ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №4901-VI, інвентаризації та погашення заборгованості за ними визначено Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 р. №440, (далі - Порядок №440).

Згідно з п.п. 3, 4, 13, 15 Порядку №440, рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Заявник подає до органу державної виконавчої служби: заяву про виконання рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал (дублікат) виконавчого документа або рішення суду (належним чином завірену його копію); копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органу державної податкової служби і мають відмітку у паспорті або до паспорта яких внесені дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків) та копію паспорта громадянина України.

Передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом.

Передача рішень здійснюється відповідальною особою на підставі акта приймання-передавання (додаток). Акти приймання-передавання складаються окремо щодо кожної черги погашення заборгованості.

До акта приймання-передавання додається витяг з Реєстру щодо рішень, які передаються.

Беручи до уваги вищезазначені норми, ГТУЮ в Київській області повинно було передати актом приймання-передавання документи щодо виконання рішення Таращанського районного суду Київської області від 21 вересня 2010 року у справі №2/3621/2010 не пізніше 10 січня 2015 року.

Проте, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, лише 08.04.2016 року актом приймання-передавання за 1 квартал 2016 року рішення Таращанського районного суду Київської області від 21 вересня 2010 року у справі №2/3621/2010 передано до Головного управління ДКС України у Київській області для подальшого виконання.

А тому, суд приходить до висновку, що відповідачем-1 порушено п. 13 Порядку №440.

При цьому, суд не погоджується із доводами ГТУЮ в Київській області щодо відсутності можливості реєструвати заяви в день їх надходження у зв'язку з масовим надходженням від громадян Київської області заяв про внесення рішень до Реєстру рішень суду та внесення зазначених заяв до реєстру в порядку черговості, оскільки різниця між актами приймання-передавання складає один рік.

Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість реєструвати зазначені заяви вчасно.

Зазначені порушення призвели до несвоєчасного отримання позивачем коштів, що в свою чергу призвело до порушення законних прав та інтересів позивача.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про протиправність дій ГТУЮ в Київській області щодо передачі рішення Таращанського районного суду Київської області від 21 вересня 2010 року у справі №2/3621/2010 про перерахування на користь ОСОБА_1 154568,84 грн. згідно акту приймання-передавання від 08.04.2016 року.

Беручи до уваги вищезазначене, оскільки ГТУЮ в Київській області діяло не в порядку та не у спосіб, що передбачений чинним законодавством, та, беручи до уваги обставини, встановлені по цій справі, суд вважає фактичною датою передачі рішення Таращанського районного суду Київської області від 21 вересня 2010 року у справі №2/3621/2010 про перерахування на користь ОСОБА_1 154568,84 грн. до ДКС України - 4 квартал 2014 року.

При цьому, враховуючи те, що судом встановлено, що фактичною датою передачі вказаного вище судового рішення до ДКС України є саме 4 квартал 2014 року, то належним способом захисту та відновлення порушених прав та інтересів останнього є зобов'язання ДКС України здійснити виплату нарахованої заборгованості по пенсії згідно рішення Таращанського районного суду Київської області від 21 вересня 2010 року у справі №2/3621/2010 в сумі 154568,84 грн. на користь ОСОБА_1 згідно акта приймання-передавання 4 кварталу 2014 року, а отже, задоволення зазначеної позовної вимоги в резолютивній частині не потребується.

Разом з тим, відповідно до п. 20 Порядку №440, погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. №845, (далі - Порядок №845).

Так, згідно з п.п. 2, 3, 6-8, 24, 25, 33 Порядку №845, під безспірним списанням розуміються операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання рішень про стягнення коштів Казначейством та його територіальними органами без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

У разі прийняття рішення про стягнення коштів, стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Виконавчі документи пред'являються до виконання протягом одного року з дня, що настає за днем набрання рішенням про стягнення коштів законної сили, якщо інше не передбачено законом.

У разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

Органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку приймають їх до розгляду та реєструють у відповідному журналі. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер; здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів; повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.

Стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

У разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з пп. 1 п. 47 цього Порядку.

Процедура безспірного списання коштів з державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів визначена п.п.47-52 Порядку №845.

Безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством України відповідно до п. 47 Порядку №845 на підставі поданих органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника.

Тобто, безспірне списання коштів за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів здійснюється у разі неможливості здійснити таке списання відповідно до п. 24 Порядку №845.

Відповідно до п. 48 Порядку №845, для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі України відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.

У разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України (п. 49 Порядку №845).

Відповідно до п. 8 Порядку №440, рішення розподіляються в порядку такої черговості погашення заборгованості, зокрема: перша черга - рішення щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника тощо.

Так, згідно повідомлення про внесення рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за №49829373 (черга задоволення вимог - перша черга).

При цьому, відповідач-2, як суб'єкт владних повноважень, в порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, не надав суду належних та достатніх доказів в обґрунтування правомірності дій (бездіяльності) щодо не здійснення виплати нарахованої заборгованості по пенсії згідно рішення Таращанського районного суду Київської області від 21 вересня 2010 року у справі №2/3621/2010 в сумі 154568,84 грн. на користь позивача згідно акта приймання-передавання за 4 квартал 2014 року, у зв'язку з чим необхідним є зобов'язання ДКС України здійснити виплату нарахованої заборгованості по пенсії згідно рішення Таращанського районного суду Київської області від 21 вересня 2010 року у справі №2/3621/2010 в сумі 154568,84 грн. на користь позивача згідно акта приймання-передавання за 4 квартал 2014 року.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції в Київській області, Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії є таким, що підлягає задоволенню в частині.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 134, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції в Київській області щодо передачі рішення Таращанського районного суду Київської області від 21 вересня 2010 року у справі №2/3621/2010 про перерахування на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) 154568,84 грн. (сто п'ятдесят чотири тисячі п'ятсот шістдесят вісім гривень вісімдесят чотири копійки) згідно акту приймання-передавання від 08 квітня 2016 року.

3. Зобов'язати Державну казначейську службу України здійснити виплату нарахованої заборгованості по пенсії згідно рішення Таращанського районного суду Київської області від 21 вересня 2010 року у справі №2/3621/2010 в сумі 154568,84 грн. (сто п'ятдесят чотири тисячі п'ятсот шістдесят вісім гривень вісімдесят чотири копійки) на користь ОСОБА_1 згідно акта приймання-передавання за 4 квартал 2014 року.

4. Позов в іншій частині залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Ю.Т. Шрамко

Суддя В.А. Донець

Суддя Д.А. Костенко