Справа № 815/2365/17
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 р.м. ОдесаСправа № 815/2365/17

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

За участю: секретаря Недашковської Я.О.

представника апелянта ОСОБА_2 (довіреність від 14.12.2017 року)

представника позивача ОСОБА_3 (ордер від 19.01.2018 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 СНД» до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 СНД» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів від 22.03.2017 року №UA500170/2017/000003/2, від 20.03.2017 року №UA500170/2017/000002/1, від 20.03.2017 року №UA500170/2017/000001/1, зобовязати Одеську митницю Державної фіскальної служби у встановленому законодавством порядку скласти на направити до органу Державної казначейської служби України висновок про повернення ТОВ «ОСОБА_4 СНД» з Державного бюджету України надмірно сплачених сум податку на додану вартість у розмірі 199 137,08 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що ТОВ «ОСОБА_4 СНД» подало до митного оформлення до Одеської митниці Державної фіскальної служби товар: рафінований дезодорований відбільний (РДВ) пальмовий стеарин Індонезійського походження у загальній контрактній кількості 200 (двісті) МТ+/- 10%; рафінований дезодорований відбільний (РДВ) пальмовий стеарин Індонезійського походження у загальній контрактній кількості 230 (двісті тридцять) МТ+/-10%; рафінований дезодорований відбільний (РДВ) пальмовий стеарин Індонезійського походження у загальній контрактній кількості 450 МТ+/-10%, шляхом електронного декларування із зазначенням митної вартості товару за основним методом за ціною договору разом з документами, підтверджуючими заявлену митну вартість. Однак митниця не визнала митну вартість товару за ціною договору (контракту) та своїми рішення скоригувала митну вартість за другорядним методом. Позивач вважає, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів є протиправними, прийняті з порушенням норм законодавства та підлягають скасуванню, оскільки право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Позивач зазначає, що у наданих позивачем документах відсутні розбіжності, вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару і щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар. Також, позивач вважає, що у разі визнання протиправними рішень митниці про коригування митної вартості товару у позивача виникає право в установленому законодавством порядку щодо зобовязання відповідача скласти та направити до органу Державної казначейської служби України висновок про повернення йому з Державного бюджету України надмірно сплачених сум податку на додану вартість.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Суд визнав протиправними та скасував рішення Одеської митниці державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів від 22.03.2017 року №UA500170/2017/000003/2, від 20.03.2017 року №UA500170/2017/000002/1, від 20.03.2017 року №UA500170/2017/000001/1. В задоволені решти позовних вимог суд відмовив.

В апеляційній скарзі Одеська митниця ДФС, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «ОСОБА_4 СНД» та компанією «Alfa Trading Limited» (Малайзія) укладено контракт №133/0816/АТ/574 від 01.08.2016 року, згідно якого компанія «Alfa Trading Limited» зобовязалася здійснити поставку, а ТОВ«ОСОБА_4 СНД» прийняти та оплатити у встановленому контрактом порядку товар: рафінований дезодорований відбільний (РДВ) пальмовий стеарин Індонезійського походження в загальній контрактній кількості 200 (двісті) МТ+/- 10% (Т. І, а.с. 173-175).

22.03.2017 року ТОВ «ОСОБА_4 СНД» подало до Одеської митниці ДФС митну декларацію № UА500170/2017/001121 на оформлення випуску товару (Т. І, а.с.202).

Відповідно до митної декларації № UА500170/2017/001121 від 22.03.2017 року зазначено товар, який підлягає митному оформленню, тверда фракція рафінованої, дезодорованої, відбіленої пальмової олії, згідно ДСТУ 4563:2006 для використання у харчовій промисловості вагою 200000 кг.

Митна вартість імпортованого товару визначена за основним методом, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 57 МК України, тобто за ціною договору (контракту).

Для підтвердження митної вартості товару декларант подав: зовнішньоекономічний договір (контракт) №133/0816/АТ/574 від 01.08.2016 року; рахунок від 16.03.2017 року №; коносамент №STF061611 від 03.01.2017 року; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару та інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару, сертифікат аналізу №82 від 21.02.2017 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - довідка про фрахт б/н від 21.02.2017 року; документ, що містить інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини - довідка біржі станом на 01.08.2016 року; розрахунок ціни - калькуляція б/н від 01.08.2017 року.

Також, між ТОВ «ОСОБА_4 СНД» та компанією «Alfa Trading Limited» (Малайзія) було укладено контракт №047/0317/АТ/246 від 03.08.2016 року, згідно якого компанія «Alfa Trading Limited» зобовязалася здійснити поставку, а ТОВ «ОСОБА_4 СНД» прийняти та оплатити у встановленому контрактом порядку товар: рафінований Дезодорований Відбільний (РДВ) пальмовий стеарин Індонезійського походження в загальній контрактній кількості 230 (двісті тридцять) МТ+/- 10% за ціною 787,50 доларів США за 1МТ (Т. І, а.с.41-43).

16.03.2017 року ТОВ «ОСОБА_4 СНД» подало до Одеської митниці ДФС митну декларацію №UA500170/2017/000836 на оформлення випуску товару (Т. І, а.с. 196-197).

Відповідно до митної декларації № UA500170/2017/000836 від 16.03.2017 року зазначено товар, який підлягає митному оформленню: тверда фракція рафінованої, дезодорованої, відбіленої пальмової олії, згідно ДСТУ 4563:2006 для використання у харчовій промисловості вагою 227000кг., наливом.

Митна вартість імпортованого товару визначена за основним методом, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 57 МК України, тобто за ціною договору (контракту).

Для підтвердження митної вартості товару декларант подав: зовнішньоекономічний договір (контракт) №047/0317/АТ/246 від 03.03.2017 року; рахунок від 16.03.2017 року №СВ/0011/17; коносамент №STF061611 від 03.01.2017 року; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (штамп на товаросупровідному документі) та інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару (штамп на товаросупровідному документі); сертифікат аналізу №82 від 21.02.2017 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - довідка про фрахт б/н від 21.02.2017 року; документ, що містить інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини довідка біржі станом на 03.03.2017 року; розрахунок ціні - калькуляція б/н від 03.03.2017 року.

Також, між ТОВ «ОСОБА_4 СНД» та компанією «Alfa Trading Limited» (Малайзія) було укладено контракт №046/0317/АТ/245 від 13.03.2017 року, згідно якого компанія «Alfa Trading Limited» зобовязалася здійснити поставку, а ТОВ «ОСОБА_4 СНД» прийняти та оплатити у встановленому контрактом порядку товар: рафінований дезодорований відбільний (РДВ) пальмовий стеарин Індонезійського походження в загальній контрактній кількості 450 (чотириста пятдесят) МТ+/- 10% за ціною 773,00 доларів США за 1МТ (Т. І, а.с. 60-62).

16.03.2017 року ТОВ «ОСОБА_4 СНД» подало до Одеської митниці ДФС митну декларацію №UA500170/2017/000835 на оформлення випуску товару (Т. І, а.с. 190-191).

Відповідно до митної декларації № UA500170/2017/000835 від 16.03.2017 року зазначено товар, який підлягає митному оформленню: тверда фракція рафінованої, дезодорованої, відбіленої пальмової олії, згідно ДСТУ 4563:2006 для використання у харчовій промисловості вагою 423000 кг., наливом.

Митна вартість імпортованого товару визначена за основним методом, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 57 МК України, тобто за ціною договору (контракту).

Для підтвердження митної вартості товару декларант подав: зовнішньоекономічний договір (контракт) №046/0317/АТ/245 від 13.03.2017 року; рахунок від 16.03.2017 року №СВ/0010/17; рахунок від 16.03.2017 року №; коносамент №STF061611 від 03.01.2017 року; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (штамп на товаросупровідному документі) та інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару (штамп на товаросупровідному документі) сертифікат аналізу №82 від 21.02.2017 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - довідка про фрахт б/н від 21.02.2017 року; документ, що містить інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини - довідка біржі станом на 13.03.2017 року; розрахунок ціні - калькуляція б/н від 13.03.2017 року.

Проте під час здійснення митного контролю, відповідач поставив під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості товару за основним методом.

Підставою для висновків про недоведеність заявленої митної вартості товару стало те, що надані документи не містили усіх необхідних даних та не усі відомості і розрахунки підтверджені, а також митний орган встановив розбіжності у поданих до митного оформлення документах.

У звязку із чим, відповідач витребував від позивача додаткові документи, а саме: 1) договір із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором, 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору, 4) виписку з бухгалтерської документації, 5) каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; 5) копію митної декларації країни відправлення.

На вимогу митниці декларантом було додатково подано графік змінення ціни на товар сформований інформаційною агенцією АПК Інформ, копію митної декларації країни відправлення, переклад біржової довідки, інформаційний лист ДП «Укрпромзовншекспертиза» від 22.03.2017 року №743, лист іноземної сторони контракту від 22.03.2017 року щодо витрат та страхування товару, сертифікат походження товару від 05.01.2017 року №0000599/MDN/2017, сертифікат якості товару.

Також, ТОВ «ОСОБА_4 СНД» повідомило про неможливість надання інших документів.

Оскільки поданими документами, на думку митниці, Підприємство не підтвердило митну вартість товару, митним органом здійснено коригування його митної вартості, про що прийнято рішення від 20.03.2017 року №UA500170/2017/000002/1, від 20.03.2017 року №UA500170/2017/000001/1, від 22.03.2017 року №UA500170/2017/000003/2, визначено митну вартість товару за другорядним методом.

Не погоджуючись із коригуванням митної вартості товару, посилаючись на необґрунтованість рішень митниці, не наведення відповідачем ґрунтовних підстав, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за ціною договору, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішень митниці та зобовязання митниці повернути надміру сплаченого ПДВ на підставі незаконних рішень органу.

Вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем до митниці документи містять всі дані, які підтверджують значення показників, що вплинули на митну вартість товару, відповідачем не обґрунтовано неможливість застосування попередніх методів визначення митної вартості товару та неможливість визначення митної вартості товару за основним методом, отже прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару є протиправним, відтак ці рішення підлягають скасуванню.

Разом з цим, оскільки повернення надмірно сплачених коштів з Державного бюджету України здійснюється митними органами та органами державної казначейської служби у відповідності до норм законодавства та є виключними повноваженнями цих органів, відповідні кошти мають бути повернуті позивачу у визначеному порядку після набрання судовим рішенням законної сили про неправомірність рішень органу, суд дійшов висновку, що вимоги про зобовязання митного органу повернути надміру сплачений ПДВ є передчасними, а отже задоволенню не підлягають.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції вважає правильними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів (пункт 1 частини 2 статті 52 Кодексу).

Згідно із ч.ч.1, 2 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Таким чином, митна вартість товарів має підтверджуватись вищезазначеними та можуть підтверджуватись іншими документами, з яких вбачається ціна товару, фактично сплачена або, яка підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість визначається самостійно декларантом, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів.

У разі, якщо документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України).

Згідно із ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частинами 1, 2 ст. 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом з цим, за правилами цієї статті, прийняте митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

За змістом ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Аналіз наведених норм показав, що обов'язок доведення митної вартості товару покладається на позивача, а митний орган, у випадку наявності сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, може витребувати додаткові документи, при цьому такі сумніви мають бути обґрунтованими, а дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наявність підстав для витребування митним органом додаткових документів для підтвердження митної вартості товару не може обумовлюватись лише формальними обставинами, які цей орган підводить під сумнівність митної вартості та лише за наявності підстав, визначених чинним законодавством, митний орган повинен витребовувати, а позивач - надавати лише ті докази, які можуть підтвердити або спростувати сумніви митниці.

Як вірно встановив суд першої інстанції, підставою для сумнів митниці щодо митної вартості товару і витребування додаткових документів стали посилання митного органу на те, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товару.

Зокрема, митний орган вказав, що згідно з п. 2.2 зовнішньоекономічних контрактів товар в обовязковому порядку повинен супроводжуватись Сертифікатом походження товару(копією) та Сертифікатом якості товару (копією) виданим незалежним сюрвейером, які відсутні в пакеті документів; згідно з п. 8 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, якщо здійснювалося страхування, документами, які підтверджують митну вартість товару, є - страхові документи, а також комерційні та банківські документи, які підтверджують вартість страхування вантажу, які відсутні в пакеті документів; відсутні комерційні та банківські документи, які підтверджують вартість фрахту вантажу (довідка про фрахт не є комерційним документом); у поданому коносаменті від 03.01.2017 № STF061611 у графі «вантажоодержувач» зазначено «То order», тобто конкретного вантажоодержувача не визначено.

При цьому, суд першої інстанції вірно зазначив, що сертифікат походження товару чи сертифікат якості товару виданим незалежним сюрвейером не визначені ст. 53 Митного кодексу України як документи, які підтверджують митну вартість товарів.

Також, судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, якщо здійснювалося страхування, є, зокрема, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, згідно відомостей митних декларацій №UА500170/2017/001121 від 22.03.2017 року, №UA500170/2017/000836 від 16.03.2017 року, №UА500170/2017/00008 від 20.03.2017 року умовами поставки товару - DAT Южне.

Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс (редакція 2000 року) DAT (Delivered At Terminal (... named terminal of destination) Постачання на терміналі (... назва терміналу) «поставка на терміналі» означає, що продавець виконав своє зобов'язання по постачанню, коли він надав покупцеві товар, розвантажений з транспортного засобу в узгодженому терміналі зазначеного місця призначення. Під терміналом розуміється будь-яке місце, в т.ч. авіа/авто/залізничний карго термінал, причал, склад тощо. Продавець несе всі ризики по доставці товару і його розвантаженні на терміналі. Продавець не зобов'язаний виконувати митні формальності або сплачувати імпортні мита при ввезенні товару. Даний термін може застосовуватися при поставках будь-яким видом транспорту.

Отже, ненадання позивачем документів, що підтверджують вартість страхування товару та вартість фрахту пояснюється умовами DAT, які згідно правил ІНКОТЕРМС 2010 визначають, що продавець виконав своє зобов'язання по постачанню, коли він надав покупцеві товар, розвантажений з транспортного засобу в узгодженому терміналі зазначеного місця призначення та що продавець несе всі ризики по доставці товару і його розвантаженні на терміналі.

Разом з тим, під час митного оформлення товару митному органу наданий лист компанії «Alfa Trading Limited» від 22.02.2017 року з інформацією про вартість страхування товару за метричну тону у розмірі 8 доларів та вартість фрахту від порту погрузки в Індонезії до порту «Южний» - 47 дол. США за метричну тону.

Також судом першої інстанції вірно враховано те, що відповідно до ст. 138 Кодексу торговельного мореплавства України визначені обовязкові реквізити коносамента, а саме у коносаменті зазначаються: найменування судна, якщо вантаж прийнято до перевезення на визначеному судні; найменування перевізника; місце приймання або навантаження вантажу; найменування відправника; місце призначення вантажу чи, при наявності чартеру, місце призначення або направлення судна; найменування одержувача вантажу (іменний коносамент) або визначення, що коносамент видано "наказу відправника", або найменування одержувача з зазначенням, що коносамент видано "наказу одержувача" (ордерний коносамент), або визначенням, що коносамент видано на пред'явника (коносамент на пред'явника); найменування вантажу, його маркування, кількість місць чи кількість та/або міра (маса, об'єм), а в необхідних випадках - дані про зовнішній вигляд, стан і особливі властивості вантажу; для небезпечних вантажів - найменування вантажу, порядковий номер виробу або речовини відповідно до прийнятої Організацією Об'єднаних Націй системи, клас (підклас), група сумісності для вантажів класу 1, додаткові види небезпеки та група пакування (якщо визначена), а також маса нетто вибухової речовини; фрахт та інші належні перевізнику платежі або зазначення, що фрахт повинен бути сплачений згідно з умовами, викладеними в рейсовому чартері або іншому документі, чи зазначення, що фрахт повністю сплачено; час і місце видачі коносамента; кількість складених примірників коносамента; підпис капітана або іншого представника перевізника.

Тобто, у коносаменті може зазначатись, як найменування одержувача вантажу (іменний коносамент) так і визначення, що коносамент видано "наказу відправника", або найменування одержувача з зазначенням, що коносамент видано "наказу одержувача" (ордерний коносамент), а отже доводи митного органу про безпідставність не визначення конкретного вантажоодержувача у коносаменті є необґрунтованими.

Водночас, судом першої інстанції вірно враховано те, що у листі компанії «Alfa Trading Limited» від 22.02.2017 року відсутні зазначені митним органом посилання на те, що страхування товару було здійснено, натомість зазначено що «під час транспортування товару вантаж не страхувався».

Судом першої інстанції вірно зазначено, що з наданих позивачем документів вбачається ідентифікація товару, його числові значення, вартість, чим спростовується висновок митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товару за заявленою позивачем митною вартістю, тобто за ціною договору, та необхідність у застосуванні другорядних методів визначення митної вартості товару.

Водночас, визначаючи митну вартість товару за другорядним методом, відповідач не навів ніякого обґрунтування причин, через які митниця не може визнати заявлену митну вартість, яких саме даних не містять подані декларантом документи, не наведено достатніх підстав, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за ціною договору, так само як і не зазначив обставини, які згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України перешкоджають цьому.

В повідомленнях про надання додаткових документів, в самих рішеннях про визначення митної вартості товарів митним органом формально, без посилання на відповідні документи, зазначено, що подані декларантом документи про митну вартість товару не містять усіх необхідних даних та не усі відомості і розрахунки підтверджені, а також встановлено розбіжності у поданих до митного оформлення документах.

Отже, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що до митного оформлення декларантом були надані документи, перелік яких визначений митним законодавством, та, як встановлено під час розгляду справи, давали митному органу змогу визначити заявлену митну вартість товару.

За таких обставин, витребування у декларанта додаткових документів є безпідставним, а не доведеність відповідачем правомірності неможливості застосування основного методу митної вартості товарів та необґрунтованість застосування другорядного методу свідчить про неправомірність рішень органу щодо коригування митної вартості товару.

Колегія суддів вважає, що встановлення в судому порядку необґрунтованості коригування митної вартості товару в силу приписів норм митного законодавства є беззаперечною підставою для скасування рішень, що прийняті на підставі неправомірних висновків митного органу.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем необґрунтовано не враховано документи, за якими декларантом заявляється митна вартість, що впливає на її визначення, коригування митної вартості проведено не у відповідності до норм митного законодавства, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено підстави для скасування оспорюваних рішень митниці.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість вимог позивача щодо зобовязання відповідача скласти на направити до органу казначейської служби висновок про повернення підприємству надмірно сплачених сум податку на додану вартість, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції надано належну правову оцінку нормам ст. 301 Митного кодексу України, ст. 43 Податкового кодексу України, ст. 45 Бюджетного кодексу України, Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого Наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року №618, та суд вірно вказав на те, що повернення надмірно сплачених коштів з Державного бюджету України здійснюється митними органами та органами державної казначейської служби у відповідності до норм законодавства і є виключними повноваженнями цих органів.

Повернення надміру сплачених платежів відбувається за заявою декларанта у місячний термін з дня прийняття висновку митним органом, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Враховуючи, що даним судовим рішенням визнано протиправними рішення митниці про коригування митної вартості товару, що свідчить про неправильність рішень митного органу, яке зумовило надмірну сплату сум митних платежів, ці платежі мають бути повернуті декларанту в порядку і на умовах, встановлених у статті 301 Митного кодексу, статті 43 Податкового кодексу і статті 45 Бюджетного кодексу, після набрання даним судовим рішенням законної сили.

Отже, враховуючи, що позивач із відповідною заявою в митний орган не звертався, будь-яких рішень з цього приводу відповідач не приймав, в тому числі, і щодо відмови у задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що на момент ухвалення судового рішення право позивача на отримання надміру сплаченої суми з боку митниці не порушено, у зв'язку із чим суд першої інстанції зробив вірний висновок про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 12.02.2018 року.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_1