Справа № 817/1852/17
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2018 року м. Рівне №817/1852/17
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Романчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, відповідачів: представники Ясковець О.А., Кокіль І.П., третьої особи відповідача: представник Хмарина О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доЗахідного офісу Держаудитслужби, Управління Держпраці у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ "Укрзалізниця",
про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

24.11.2017 ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, Управління Держпраці у Рівненській області про визнання незаконною бездіяльності.

Ухвалою від 27.11.2017 відкрито провадження у справі. Того ж дня, в рамках підготовчого провадження, залучено до участі у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виробничий підрозділ "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії ЦБМЕС ПАТ "Укрзалізниця", а справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26.12.2017.

В судовому засіданні 26.12.2017 за згодою позивача проведено заміну відповідача, а саме Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, що не має статусу юридичної особи, замінено на Західний офіс Держаудитслужби. Аналогічним чином, Виробничий підрозділ "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії ЦБМЕС ПАТ "Укрзалізниця", що не має статусу юридичної особи, замінено на ПАТ "Укрзалізниця", в зв'язку з чим, розгляд справи відкладено на 30.01.2018.

В судовому засіданні 30.01.2018 позивач свої вимоги підтримав. Суду пояснив, що з 2001 року працює у виробничому підрозділі ПАТ "Укрзалізниця", в тому числі і у нічний час. Ствердив, що фактично виконувана ним робота перевищує восьмигодинний робочий день, що підтверджується графіком роботи. Всупереч вимог статей 50, 53 Кодексу законів про працю України, роботодавець не здійснював і не здійснює оплату за понаднормове виконання роботи, яке повинно оцінюватись не тільки в грошовому еквіваленті, але й у наданні оплачуваних днів для відпочинку. Вказав, що він неодноразово і безрезультатно звертався до роботодавця із вимогою про ведення правильного обліку робочих годин і, відповідно, збільшення розміру оплати його праці. 23.10.2017 звернувся до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області з проханням здійснити перевірку відповідності кількості відпрацьованих ним годин дням відпочинку та розміру заробітку, позаяк вважав, що саме даний суб'єкт має у своєму штаті спеціалістів, які можуть провести відповідний підрахунок. Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області перенаправило його звернення до Управління Держпраці у Рівненській області. Зі змісту відповіді Управління Держпраці у Рівненській області, дізнався, що вказаним суб'єктом владних повноважень не проведено ніяких перевірок, не застосовано ніяких санкцій, в результаті чого роботодавець і до цього часу порушує його законні права на працю. За наведеного просив позов задовольнити.

Представник Західного офісу Держаудитслужби в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що на особистому прийомі ОСОБА_1 було повідомлено про порушення його трудових прав та інтересів, що призвело до недотримання доходів у вигляді заробітної плати. Зокрема, порушення стосувались наступного: недостовірний облік робочого часу безпосереднім керівником; недостовірність відображення виконуваної роботи у вечірній та нічний час із урахуванням підвищеної ставки оплати праці; ненадання часу для обідньої перерви та облік його у встановленому порядку; відсутність добровільного відшкодування недоотриманих коштів. Оскільки вирішення питань, порушених ОСОБА_1, не належало і не належить до компетенції Держаудитслужби, листом №13-17-13-17/5342 від 12.10.2017 Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області надіслало скаргу ОСОБА_1 за належністю, а саме до Управління Держпраці в Рівненській області, з проханням розглянути її згідно законодавства. Таким чином ствердив, що Управлінням Держаудитслужби протиправної бездіяльності допущено не було, і жодних прав позивача вказаний суб'єкт владних повноважень не порушував. За наведеного, просив в позовів відмовити повністю.

Представник Управління Держпраці у Рівненській області в судовому засіданні позов не визнала. Суду пояснила, що 17.10.2017 надійшов лист Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області сформований за наслідками особистого прийому ОСОБА_1 щодо питань додержання законодавства про працю посадовими особами ПАТ "Укрзалізниця". Зі змісту звернення не можливо було в повній мірі з'ясувати, які конкретно вимоги законодавства про працю було порушено, тому листом від 23.10.2017 Управління Держпраці у Рівненській області просило у ОСОБА_1 конкретизувати факти можливих правопорушень, які б могли бути досліджені в процесі проведення інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю. Відповідно до цього, ствердила, що з боку Управління не було вчинено жодних протиправних дій по відношенню до позивача. Доводила, що позивач неодноразово звертався до суду за захистом порушених на його думку прав і на сьогоднішній день є судові рішення, які набрали законної сили, зокрема, у справі за позовом ОСОБА_1 до підрозділу Рівненське управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд Регіональної філії "Львівська залізниця" про стягнення заробітної плати та виплат, що випливають з трудових відносин. За наведеного, просила в позові відмовити повністю.

Представник ПАТ "Укрзалізниця" суду пояснила, що доводи ОСОБА_1 про порушення його трудових прав є безпідставними. Так, відповідно до ст. 61 Кодексу законів про працю України, на безперервно діючих підприємствах, в установах і організаціях, а також в окремих виробництвах, цехах, дільницях, відділеннях і на деяких видах робіт, де за умовами виробництва (роботи) не може бути додержана встановлена для даної категорії працівників щоденна або тижнева тривалість робочого часу, запроваджується підсумований облік робочого часу. Згідно з пунктом 4 Методичних рекомендацій щодо застосування підсумованого обліку робочого часу, затверджених наказом Мінпраці №138 від 19.04.2006 року, виходячи з виробничих потреб, роботодавець за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації або в колективному договорі може встановлювати з урахуванням характеру і умов праці тривалість роботи протягом дня за підсумованим обліком робочого часу до 12 годин робочого часу на зміну. При підсумованому обліку робочого часу робота працівників регулюється графіками роботи (змінності), які розробляються роботодавцем і погоджуються з виборним органом первинної профспілкової організації, а в разі його відсутності можуть бути передбачені в колективному договорі. Графіки роботи (змінності) розробляються таким чином, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала нормального числа робочих годин, передбаченого ст. 50 га 51 Кодексу законів про працю України. У разі підсумованого обліку робочого часу робота у святкові та неробочі дні (ст.15 Кодексу) за графіком включається в норму робочого часу за обліковий період, установлену на підприємстві. Тому під час підрахунку надурочних годин у випадку підсумованого обліку робочого часу робота у святкові і неробочі дні, проведена понад установлену на підприємстві норму робочого часу, за обліковий період не враховується, оскільки вона вже оплачена в подвійному розмірі. З посадовою інструкцією сторожа, умовами Колективного договору і Правилами внутрішнього розпорядку позивач був ознайомлений під розпис. Йому також надана можливість приймання їжі протягом робочого часу, оскільки його робоче місце відповідним чином облаштоване для відпочинку та приймання їжі, тим самим дотримано норми ст.66 Кодексу законів про працю України. Таким чином, ствердила, що роботодавцем права позивача в жодному разі не порушуються, а оплата праці проводиться у відповідності до відпрацьованих змін згідно підсумованого обліку робочого часу. Ці обставини встановлені і судовим рішенням від 21.03.2017 в цивільній справі №569/4066/16-ц, а тому не підлягають повторному доказуванню.

Дослідженням письмових доказів суд встановив наступне.

За наслідками особистого прийому ОСОБА_1 в Управлінні Держаудитслужби в Рівненській області, останнім на адресу Управління Держпраці в Рівненській області було надіслано лист №13-17-13-17/5342 від 12.10.2017. У листі повідомлено, що вказаний громадянин скаржився на порушення законодавства України з питань праці, допущених керівництвом Виробничий підрозділ "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії ЦБМЕС ПАТ "Укрзалізниця", а саме щодо: недостовірного обліку робочого часу безпосереднім керівником; недостовірного відображення виконуваної роботи у вечірній та нічний час із урахуванням підвищеної ставки оплати праці; ненадання часу для обідньої перерви та облік його у встановленому порядку; відсутність добровільного відшкодування недоотриманих коштів. Оскільки прийняття рішень за результатами вивчення правильності нарахування і виплати заробітної плати належить до компетенції Управління Держпраці в Рівненській області, начальник Управління Держаудитслужби в Рівненській області з метою захисту прав громадянина ОСОБА_1, просив перевірити означені вище факти на предмет їх достовірності за період часу з 2015 року по 2017 рік з прийняттям відповідного рішення та подальшим інформуванням скаржника. В листі №13-17-13-17/5342 від 12.10.2017 вказано адресу і телефон ОСОБА_1, а до листа долучено копію графіку роботи сторожів ЦЗ №425 ст.Здолбунів на 3 квартал 2017 року (а.с.64-65).

Також, Управлінням Держаудитслужби в Рівненській області на адресу ОСОБА_1 було надіслано лист №13-17-13-17/5354 від 13.10.2017 про надання інформації, яким було повідомлено скаржника про скерування скарги за належністю. (а.с.66).

Отримання адресатами листів Управління Держаудитслужби в Рівненській області від 12.10.2017 та від 13.10.2017 визнається.

Довідково надано звернення ОСОБА_1 до Управління Держаудитслужби в Рівненській області за минулий період (2015 рік)(а.с.50-58), які судом в якості доказів не приймаються, позаяк не мають жодного відношення до предмету спору.

23.10.2017 Управління Держпраці в Рівненській області направило ОСОБА_1 листа №04-09/3875 в якому вказало, що 17.10.2017 отримало листа Управління Держаудитслужби в Рівненській області, сформованого за наслідками особистого прийому ОСОБА_1ВІ. щодо питань додержання законодавства про працю посадовими особами ПАТ "Укрзалізниця", зі змісту якого не можливо в повній мірі з'ясувати, які конкретно вимоги законодавства про працю порушено роботодавцем та в який період часу. Відповідно до цього, в листі зазначена рекомендація ОСОБА_1 звернутись із відповідним зверненням до Управління Держпраці в Рівненській області, з детальним викладенням фактів можливих порушень задля належного правового реагування. Також містилося прохання конкретизувати, які саме факти можливих порушень мають бути дослідженні в процесі перевірки на предмет додержання вимог законодавства про працю, а також вказати повну і точну назву підприємства (а.с.13).

Факт отримання цього листа, як і не надіслання на нього відповіді, позивачем визнається.

Також судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21.03.2017 у справі №569/4066/16-ц, що набрало законної сили 25.05.2017 - з дня проголошення ухвали судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області, відмовлено ОСОБА_1 в позові до підрозділу "Рівненське управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд" регіональної філії "Львівська залізниця" про стягнення заробітної плати та інших виплат, що випливають з трудових відносин (а.с.41-42, 77-82). При цьому, судом встановлені ті обставини, що режим роботи ОСОБА_1 носить позмінний характер і відхилено, як безпідставні його твердження щодо: наявності в нього права на обідню перерву під час зміни, яку він може використати на власний розсуд, про позбавлення його права на обідню перерву, та обов'язок відповідача в разі неможливості надання йому часу на обід надати матеріальну компенсацію; щодо права на отримання від відповідача харчування на робочому місці, або його компенсації; щодо відшкодування вартості проїзду до місця роботи, в межах населеного пункту. Судом встановлено, що ОСОБА_1 оплачується робота у вечірній та нічний час, святкові дні у підвищеному розмірі, як це визначено статтею 73 КЗпП України, згідно розрахункового листа за грудень 2014 року. Слід зауважити, що в пред'явленому до суду цивільному позові ОСОБА_1 доводив, що згідно економічного аналізу його роботи, відповідачем здійснена оплата в жовтні 2015 року без врахування обідньої перерви 16 год., проїзду до і після зміни 31 год.; подвійний тариф за роботу у вихідні (субота та неділя) 72 год., скорочення при 40-ка годинному робочому тижні - 38 год. змінна переробка (більше 8 год.) - 64 год., не виплачено за 24 год. між змінами 227 год., технологічна перерва не надана на протязі 20 хв. - 60 год., всього- 461 год. (подвійна оплата), також надання харчування на робочому місці через кожні 4 год. роботи - 47 обідів. Рівненський міський суд у рішенні вказав, що зазначені факти можуть бути встановлені, або спростовані виключно висновками бухгалтерської експертизи, яка була призначена ухвалою суду від 11.07.2016, і згідної якої відповідачем експерту були надані бухгалтерські документи, проте експертне провадження №7748 було анульоване у зв'язку з відсутністю коштів за проведення експертизи (позивачем експертиза не була оплачена). Саме тому, відповідні вимоги позивача визнані такими, що до задоволення не підлягають за їх недоведеністю (http://reyestr.court.gov.ua/Review/65596869).

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Західного офісу Держаудитслужби до задоволення не підлягають, на відміну від його позовних вимог до Управління Держпраці у Рівненській області, які підлягають до задоволення частково.

Так, що стосується Західного офісу Держаудитслужби, суд зауважує наступне.

У відповідності до пункту 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №43 від 03.02.2016, Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Головні завдання органу державного фінансового контролю визначені у статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" №2939-XII від 26.01.1993, і такими є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Основні функції органу державного фінансового контролю закріплені у статті 8 цього Закону, за правилами якої, орган державного фінансового контролю: 1) здійснює державний фінансовий контроль та контроль за: виконанням функцій з управління об'єктами державної власності; цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів; цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), одержаних під державні (місцеві) гарантії; достовірністю визначення потреби в бюджетних коштах при складанні планових бюджетних показників; відповідністю взятих бюджетних зобов'язань розпоряд-никами бюджетних коштів відповідним бюджетним асигнуванням, паспорту бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі); веденням бухгалтерського обліку, а також складанням фінансової і бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів; усуненням виявлених недоліків і порушень; 2) розробляє пропозиції щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому; 3) вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб; 4) здійснює інші повноваження, визначені законами України та покладені на нього Кабінетом Міністрів України.

Частиною другою цієї статті передбачено, що орган державного фінансового контролю розглядає листи, заяви і скарги громадян про факти порушення законодавства з фінансових питань. Звернення, в яких повідомляється про крадіжки, розтрати, недостачі, інші правопорушення, негайно пересилаються правоохоронним органам для прийняття рішення згідно з законодавством.

Оскільки звернення ОСОБА_1 стосувалося порушення його трудових прав, а не фактів порушення підконтрольною Держаудитслужбі установою законодавства з фінансових питань, Західний офіс Держаудитслужби правомірно перенаправив його суб'єкту, до повноважень якого віднесено таку функцію контролю.

Наведені дії в повній мірі відповідають положенням статті 7 Закону України "Про звернення громадян" №393/96-ВР від 02.10.1996, за правилами якої, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Таким чином, Західний офіс Держаудитслужби, діючи в межах своїх повноважень та у повній відповідності до вимог законодавства, не допустив жодних порушень прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів позивача.

Що ж стосується Управління Держпраці в Рівненській області, то суд зазначає таке.

Звернення, сформоване Управлінням Держаудитслужби в Рівненській області за наслідками особистого прийому ОСОБА_1 та надіслане на адресу Управління Держпраці в Рівненській області листом №13-17-13-17/5342 від 12.10.2017, цілком і повністю відповідає вимогам статті 5 Закону України "Про звернення громадян" №393/96-ВР від 02.10.1996. Вказане звернення не могло бути визнано анонімним. Відповідно, підстав для його повернення або для кваліфікації як такого, що не підлягає розгляду та вирішенню, не було.

Доводи представника Управління Держпраці в Рівненській області про те, що даним органом вже неодноразово розглядалися аналогічні скарги ОСОБА_1 на свого роботодавця, суд відхиляє, з огляду на те, що жодного письмового доказу вирішення по суті Управлінням того самого питання, яке порушено у зверненні №13-17-13-17/5342 від 12.10.2017, суду не надано. Покликання ж на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21.03.2017 у справі №569/4066/16-ц взагалі недоречне, позаяк Управління Держпраці в Рівненській області до участі в таку справу не залучалось. Крім того, зазначеним рішенням не вирішувались по суті всі ті питання, які містяться у зверненні №13-17-13-17/5342 від 12.10.2017.

Направлення ж Управлінням Держпраці в Рівненській області у відповідь на звернення листа №04-09/3875 від 23.10.2017 з рекомендацією ОСОБА_1 направити інше звернення з більш детальним викладенням фактів можливих порушень, розцінюється судом як таке, що не ґрунтується на нормах Закону України "Про звернення громадян" №393/96-ВР від 02.10.1996, і суперечить вимогам добросовісності та розсудливості.

За правилами статті 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11.02.2015, державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За вимогами пункту 3 зазначеного Положення, питання нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю є одним із основних завдань Держпраці.

А згідно з підпунктом 6 пункту 4 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до пункту 7 Положення, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

26.04.2017 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" №295, яка набрала чинності з 16.05.2017, і якою затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Вказаний Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно з пунктом 2 Порядку, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці.

За правилами пункту 5 Порядку, інспекційні відвідування проводяться:

1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;

4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю;

5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю;

6) за інформацією: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДФС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень; факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом; роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України "Про відпустки" ); роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;

7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Звернення фізичних осіб, стосовно яких порушено правила оформлення трудових відносин, працівників і роботодавців може бути подане через уповноваженого представника.

Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5-7 цього пункту та пунктом 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю, його заступник.

Інспекційне відвідування або рішення інспектора праці про відвідування роботодавця, передбачене пунктом 33 цього Порядку, підлягає повідомній реєстрації Держпраці чи її територіальним органом до початку його проведення.

Наведене свідчить на користь того, що звернення ОСОБА_1 про порушення стосовно нього законодавства про працю, що надійшло до Управління Держпраці в Рівненській області за посередництвом Управління Держаудитслужби в Рівненській області, було самостійною і достатньою підставою для проведення інспектором праці Управління Держпраці в Рівненській області інспекційного відвідування Виробничого підрозділу "Рівненсько-Тернопільського територіального управління" Філії ЦБМЕС ПАТ "Укрзалізниця". Оскільки дане звернення, передбачене як підстава для інспекційного відвідування підпунктом 1 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017, то рішення керівника про доцільність проведення такого заходу, не було передумовою для здійснення інспекційного відвідування.

Ухилившись від проведення відповідної процедури здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю структурним підрозділом відповідної юридичної особи, Управління Держаудитслужби в Рівненській області, тим самим, допустило протиправну бездіяльність, з огляду на що й порушило права позивача, які підлягають судовому захисту шляхом покладення на даного суб'єкта владних повноважень обов'язку по вжиттю відповідних заходів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

За правилами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно, ОСОБА_1 належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань того суб'єкта владних повноважень, пред'явлений до якого позов, частково задовольняється, половину суми сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (33000 АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Західного офісу Держаудитслужби (79000 м.Львів, вул.Костюшка,8 , Код ), Управління Держпраці у Рівненській області (33028, м.Рівне, вул.Лермонтова,7, ) про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання до вчинення певних дій, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Держпраці у Рівненській області в частині невжиття заходів щодо проведення інспекційного відвідування Виробничого підрозділу "Рівненсько-Тернопільського територіального управління" Філії ЦБМЕС ПАТ "Укрзалізниця" за зверненням ОСОБА_1 про порушення стосовно нього законодавства про працю.

Зобов'язати Управління Держпраці у Рівненській області вжити заходи щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю Виробничим підрозділом "Рівненсько-Тернопільського територіального управління" Філії ЦБМЕС ПАТ "Укрзалізниця" за зверненням ОСОБА_1, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Присудити на користь позивача - ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Управління Держпраці у Рівненській області пропорційну частину сплаченого судового збору, а саме 320,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повне рішення суду складено 12 лютого 2018 року.

Суддя Друзенко Н.В.