Справа № 826/9784/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 лютого 2018 року 11:24 № 826/9784/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., при секретарі судового засідання Павлючик Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект»
до Головного управління Державної фіскальної служби у мю Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.05.2017
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» (далі по тексту - позивач, ТОВ «БПК «Газінвестпроект») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - відповідач), в якому просить:

-Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24 травня 2017 року, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві на підставі акту № 170/26-15-14-01-01/36470766 від 25 квітня 2017 року про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016.

- Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24 травня 2017 року, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві на підставі акту № 170/26-15-14-01-01/36470766 від 25 квітня 2017 року про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016.

- Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24 травня 2017 року, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві на підставі акту № 170/26-15-14-01-01/36470766 від 25 квітня 2017 року про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016.

- Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24 травня 2017 року, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві на підставі акту № 170/26-15-14-01-01/36470766 від 25 квітня 2017 року про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2017 року відкрито провадження у справі №826/9784/17 та призначено справу до судового розгляду.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що висновки Головного управління Державної фіскальної інспекції у м. Києві, на яких ґрунтуються оскаржувані податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки фінансово-господарські операції позивача з контрагентом є реальними, що підтверджується, за твердженнями позивача, належним чином оформленою первинною документацією.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, прийнятих у межах наданих контролюючому органу повноважень, у зв'язку з виявленими під час перевірки порушеннями вимог податкового законодавства з боку позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

В період з 28.03.2017 року по 18.04.2017 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «БПК «Газінвестпроект» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016.

За результатами вищезазначеної перевірки, ГУ ДФС у м. Києві був складений акт №170/26-15-14-01-01/36470766 від 25.04.2017 року, відповідно до висновків якого, встановлені наступні порушення:

1. п. 138.2 ст. 138, п.п.139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п.44.1, п.44.2 ст.44, ст. 134, ст.ст. 138-140 Податкового кодексу України, п.5 П(с)БО № 11, п.5 П(с)БО № 15, п.6, п.7 П(с)БО 16, cт. 4, ст. 9 "Основні принципи бухгалтерського обліку та фінансової звітності" Закону України № 996-XIV - за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 заниження податку на прибуток у сумі 605 912 грн.; за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 завищення від'ємного значення оподаткування від усіх видів діяльності з податку на прибуток за 2015рік у сумі (-) 2 274 198 грн., 2016 рік у сумі (-) 1 656 861 грн.; за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 заниження податку на прибуток у сумі 1 040 663 грн., в тому числі по періодам: 1 пів. 2016 року у сумі 284 803 грн., 9 міс. 2016 року у сумі 433 152 грн.;

2. п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України - заниження податку на додану вартість на суму 2 063 309 грн., в тому числі по періодах: червень 2014 року в сумі 403 729 грн., липень 2014 року в сумі 136 309 грн., вересень 2014 року в сумі 9 292 грн., жовтень 2014 року в сумі 123 904 грн., серпень 2015 року в сумі 112 500 грн., липень 2015 року в сумі 342 340 грн., грудень 2015 року в сумі 293 700 грн., січень 2016 року в сумі 255 945 грн., лютий 2016 року в сумі 308 грн., серпень 2016 року в сумі 138 442 грн., вересень 2016 року в сумі 246 840 грн.;

3. п.п. 164.2.11 п. 164.2, п. 164.5 cт. 164, п. 167.1 ст. 167, п.п.168.1.1, п.п.168.1.4 п. 168.1 I 158, п.п. 170.9.1 п.170.9 "б" ст. 170, п.171.2 "а" ст. 171, п.п.14.1.180 п.14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України - заниження податкового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у сумі 107 162,30 грн.

Зазначене підтверджується наявною в матеріалах справи копією акту від 25.04.2017 року №170/26-15-14-01-01/36470766.

Зважаючи на висновки акту перевірки, ГУ ДФС у м.Києві винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 24 травня 2017 року №, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2 579 136 грн.;

- від 24 травня 2017 року №, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2 058 219 грн.;

- від 24 травня 2017 року №, яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у загальному розмірі 3 931 059 грн.;

- від 24 травня 2017 року № , яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 133 952, 88 грн.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення від 24 травня 2017 року №, від 24 травня 2017 року №, від 24 травня 2017 року №, 24 травня 2017 року № такими, що суперечать законодавству з питань оподаткування та підлягають скасування, ТОВ «БПК «Газінвестпроект» 01 червня 2017 року подало скаргу на дані податкові повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України.

За результатами адміністративного оскарження, Державною фіскальною службою України прийнято рішення, яким залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 24 травня 2017 року №, від 24 травня 2017 року №, від 24 травня 2017 року №, 24 травня 2017 року № , а скаргу позивача - без задоволення.

Не погоджуючись із винесеним податковим повідомленням-рішенням від 24 травня 2017 року №, від 24 травня 2017 року №, від 24 травня 2017 року №, 24 травня 2017 року № , позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході перевірки встановлено, що TOB «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» у періоді, що перевірявся, мало відносини з TOB «СХІДМЕГАТРАНС», TOB «ЕКСКЛЮЗИВ-ПРО», TOB «ФАЙЛЕКОМП», TOB «ІНВЕСТЛЕНД-2015», TOB «АВАНТА-СЕРВІС», TOB «Т-М. КИЇВ».

Між TOB «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» та TOB «СХІДМЕГАТРАНС», TOB «ЕКСКЛЮЗИВ-ПРО», TOB «ФАЙЛЕКОМП», TOB «ІНВЕСТЛЕНД-2015», TOB «АВАНТА-СЕРВІС», TOB «Т-М. КИЇВ» укладені договори поставки товарів, надання транспортних і юридичних послуг та додаткові угоди, специфікації до них.

Зокрема, між TOB «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» та TOB «АВАНТА-СЕРВІС» укладено Договір поставки №050116 від 05 січня 2016 року ( а також додаток №1 від 15 січня 2016 року до Договору поставки №050116 від 05 січня 2016 року, додаток №2 від 18 січня 2016 року до Договору поставки №050116 від 05 січня 2016 року); між TOB «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» та TOB «ЕКСКЛЮЗИВ-ПРО» укладено Договір поставки товарів №15 від 27 листопада 2015; між TOB «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» та TOB «СХІДМЕГАТРАНС» укладено Договір поставки №2002-2014 від 20 лютого 2014 року; між TOB «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» та ТОВ «ІНВЕСТЛЕНД-2015» укладено Договір про надання послуг №2711/2015 на перевезення вантажів від 27 листопада 2015 року; між TOB «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» та ТОВ«ФАЙЛЕКОМП» укладено Договір поставки товарів №2807/16 від 28 липня 2016 року, Договір на транспортні послуги №2907/16 від 29 липня 2016; між TOB «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» та TOB «Т-М. КИЇВ» укладено Договір поставки товарів №01007/15 від 01 липня 2015 року.

TOB «СХІДМЕГАТРАНС», TOB «ЕКСКЛЮЗИВ-ПРО», TOB «ФАЙЛЕКОМП», TOB «ІНВЕСТЛЕНД-2015», TOB «АВАНТА-СЕРВІС», TOB «Т-М. КИЇВ» виписано на адресу TOB «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» рахунки-фактури, акти виконаних робіт, видаткові та податкові накладні.

Відповідачем зазначено, що станом на 31.12.2016 згідно з карткою рахунку 631 заборгованість по взаємовідносинах з TOB «СХІДМЕГАТРАНС», TOB «ЕКСКЛЮЗИВ-ПРО», TOB «ФАЙЛЕКОМП», TOB «ІНВЕСТЛЕНД-2015», TOB «АВАНТА-СЕРВІС», TOB «Т-М. КИЇВ» - відсутня, станом на 31.12.2016 згідно з карткою рахунку 631 заборгованість TOB «БПК «ГАЗІНВЕТТПРОЕКТ» за договором про права відступлення вимоги від 09.12.2016 №0912/16 TOB «СУВОН ТРЕЙД» до TOB «ФАЙЛЕКОМП» становить 487952,00 гривень.

Згідно з даними АІС «СФП» по TOB «Т-М. КИЇВ» наявна картка суб'єкта фіктивного підприємництва від 28.08.2015 №9460/8/26-59-07-03, згідно з якою TOB «Т-М. КИЇВ» зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження.

В акті перевірки вчинено записи, що за даними ІС «Податковий блок» TOB «СХІДМЕГАТРАНС», TOB «ЕКСКЛЮЗИВ-ПРО», TOB «ФАЙЛЕКОМП», TOB «ІНВЕСТЛЕНД-2015», TOB «АВАНТА-СЕРВІС», TOB «Т-М. КИЇВ» не маючи в наявності будь- яких основних фондів, виробничих та трудових ресурсів, не мали фізичної можливості проводити господарську діяльність. Крім того, супутні послуги, такі як транспортування, зберігання, експедирування не залучались.

Отже, у TOB «СХІДМЕГАТРАНС», TOB «ЕКСКЛЮЗИВ-ПРО», TOB «ФАЙЛЕКОМП», TOB «ІНВЕСТЛЕНД-2015», TOB «АВАНТА-СЕРВІС», TOB «Т-М. КИЇВ» відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій.

При досліджені ланцюгів поставки TOB «СХІДМЕГАТРАНС», TOB «ЕКСКЛЮЗИВ-ПРО», TOB «ФАЙЛЕКОМП», TOB «ІНВЕСТЛЕНД-2015», TOB «АВАНТА-СЕРВІС», TOB «Т-М. КИЇВ» товарів, встановлено невідповідність груп придбання товарів зазначеними постачальниками, що унеможливлює встановити виробників чи імпортерів даної продукції.

З вищезазначених обставин вбачається, що фінансово-господарська діяльність контрагентів позивача здійснюється поза межами правового поля, що, у свою чергу, свідчить про ненабуття належним чином цивільної праводієздатності, господарські взаємовідносини між TOB «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» та контрагентами є нереальними, та такими, що вчинені ними із завідомо суперечною інтересам держави та суспільства метою.

Таким чином, за сукупністю викладених фактів, перевіркою не підтверджено реальність проведення господарських операцій TOB «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» з TOB «ФАЙЛЕКОМП», TOB «ЕКСКЛЮЗИВ-ПРО», TOB «ІНВЕСТЛЕНД-2015», TOB «Т-М. КИЇВ», TOB «АВАНТА-СЕРВІС», та встановлено документування зазначених операцій та відображення в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності.

Окрім того, відповідачем зазначено, що при перенесенні TOB «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» інформації з неправомірно складеного первинного документа до облікових регістрів (віднесення до складу «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» рядок 2050 Звіту про фінансові результати (ф.№2), що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, на суму 6950370,00 грн. по взаємовідносинах з TOB «ФАЙЛЕКОМП», TOB «ЕКСКЛЮЗИВ-ПРО», TOB «ІНВЕСТЛЕНД-2015», TOB «Т-М. КИЇВ», TOB «АВАНТА-СЕРВІС» порушено норми ч.5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 1.2 Положення №88, абзацу другого розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за№893/4186.

В порушення п.п.134.1.1. п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», П(С)БО 16 «Витрати», TOB «БПК «ГА3ІНВЕСТПРОЕКТ» до складу «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» рядок 2050 Звіту про фінансові результати (ф.№2), безпідставно віднесено витрати з придбання послуг без належного документального підтвердження, в результаті чого підприємством завищено витрати на загальну суму 6950370,00 гривень.

Одночасно, встановлено що протягом 2015-2016 років TOB «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» перераховувало кошти TOB «ФАЙЛЕКОМП», TOB «ЕКСКЛЮЗИВ-ПРО», TOB «ІНВЕСТЛЕНД- 2015», TOB «Т-М. КИЇВ», TOB «АВАНТА-СЕРВІС» за операції, які визначено нереальними.

З урахуванням ст. 4 «Основні принципи бухгалтерського обліку та фінансової звітності» Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», якою встановлено принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми, грошові кошти у сумі 6462418,00 грн. за своєю сутністю є безповоротною фінансовою допомогою, яку TOB «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» надало TOB «ФАЙЛЕКОМП», TOB «ЕКСКЛЮЗИВ-ПРО», TOB «ІНВЕСТЛЕНД-2015», TOB «Т-М. КИЇВ», TOB «АВАНТА-СЕРВІС».

Перевіркою зроблено висновки, що TOB «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» суму в розмірі 6462418,00 грн. необхідно було віднести до складу «Інших витрат» рядок 2270 Звіту про фінансові результати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування.

При цьому, порядок формування витрат в бухгалтерському обліку регулюється П(С)БО 16 «Витрати», згідно з яким витрати визнаються одночасно при зменшенні активів або збільшенні зобов'язань.

Враховуючи вищевикладене, встановлено порушення ст. 4, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 6, п. 7 П(С)БО 16 «Витрати», з урахуванням ст. 138- 140 Податкового кодексу України:

4. до складу «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» рядок 2050 Звіту про фінансові результати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, віднесено витрати з придбання послуг без належного документального підтвердження, в результаті чого підприємством завищено витрати на загальну суму 6950370,00 грн.;

5. до складу «Інші витрати» рядок 2270 Звіту про фінансові результати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, не віднесено суму 6462418,00 грн.;

6. до складу «Інші доходи» рядок 2240 Звіту про фінансові результати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, не віднесено безоплатно отримані товари (послуги), в результаті чого підприємство занизило доходи на загальну суму 6950370,00 гривень.

Таким чином, встановлено, що в порушення п. 44.1, п.44.2 ст.44, ст. 134 Податкового кодексу України підприємством занижено показники, задекларовані у рядку 2240 Звіту «Інші доходи» на суму 6950370,00 гривень.

TOB «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» по зазначених взаємовідносинах порушено п. 198.1, п.п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит з податку на додану вартість за червень 2014 року - вересень 2016 року на загальну суму 2063309,00 гривень.

Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Відповідно до частини 2 статті 3 зазначеного Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 зазначеного Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 83.1 статті 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом (пп.83.1.1); податкова інформація (пп.83.1.2); експертні висновки (пп.83.1.3); судові рішення (пп.83.1.4); інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи (пп.83.1.6).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з підпунктом 14.1.27 пункт 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, у редакції, які діяла до 01.01.2015, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником.

Пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, у редакції, які діяла до 01.01.2015, встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, у редакції, які діяла до 01.01.2015, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об'єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об'єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, у редакції, що діяла до 01.01.2016, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, у редакції, що діяла до 01.01.2016 податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Щодо податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 24.05.2017 №, суд зазначає наступне.

Перевіркою TOB «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» щодо оподаткування сум надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт, та не повернутих у встановлений строк встановлено, не утримання та неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб всього в сумі 107162,30 гривень.

Станом на 31.12.2014 згідно даних бухгалтерського обліку, наданого відповідачем, встановлено, що за працівниками рахувалась дебіторська заборгованість по коштам, виданих на відрядження або під звіт в сумі 528905,56 грн., а саме: Заярний А.О. в сумі -26841,02 грн. та Ярової І.П. - 502071,54 гривень. Дані кошти були видані працівникам під звіт для виконання окремих цивільно-правових дій та не були повернуті протягом встановленого строку.

За результатами перевірки ГУ ДФС у м. Києві сформоване та вручене TOB «БПК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» податкове повідомлення-рішення від 24.05.2017 № про визначення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 107162,3 грн. за основним платежем та 26790,58 грн. за штрафними санкціями.

Відповідно до п.п. 164.2.11 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків включається сума надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки.

Згідно з п. 164.5 ст.164 Податкового кодексу України під час нарахування (надання) доходів у будь-якій не грошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з цим Кодексом, помножена на коефіцієнт, який обчислюється за такою формулою: К = 100:(100-Сп).

Відповідно до п. 167.1 ст. 167 Податкового Кодексу України (у редакції, що діяла у 2014 році) ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, одержаних (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.4 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які виплачуються (надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу у державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

У разі якщо загальна сума отриманих платником податку у звітному податковому місяці доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, ставка податку становить 17 відсотків суми перевищення з урахуванням податку, сплаченого за ставкою, визначеною в абзаці першому цього пункту.

Відповідно до п.п. 168.1.1. п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 168.1.4. п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування(виплати, надання).

Відповідно до п.п. 170.9.1. п. 170.9 «б» ст. 170 Податкового кодексу України податковим агентом платника податку під час оподаткування суми, виданої платнику податку під звіт та не повернутої ним протягом встановленого пп. 170.9.2 цього пункту, є особа, що видала таку суму.

Відповідно до п.п.14.1.180 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно з п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Таким чином, в ході судового розгляду справи, суд погоджується з доводами відповідача про відсутність документального підтвердження товарності господарських операцій позивача та його контрагентів, що у свою чергу позбавляло б позивача права на декларування вказаних операцій.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Повний текст рішення складено та підписано 15 лютого 2018 року

Суддя В.І. Келеберда