Справа № 309/1913/16-а
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2018 Київ К/9901/1142/17 309/1913/16-а
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В., розглянувши адміністративну справу за касаційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року (головуючий суддя Лук'янова О.В.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року (колегія суддів Довгополов О.М., Пліша М.А., Святецький В.В.) у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови УДАБІ у Закарпатській області у справі про адміністративне правопорушення № 158/1007 від 25 травня 2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що справу про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі частини першої статті 247 КУаАП - за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, оскільки будівельні роботи виконувались за договором реконструкції від 05 грудня 2014 року № 1211/01-500, укладеним між замовником Управлінням освіти, молоді та спорту Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області та підрядником ТзОВ «ІМАС-Плюс», але на час укладання цього договору ОСОБА_2 було усунуто від виконання обов'язків (з 17 листопада 2014 року до 06 квітня 2015 року), а з 06 квітня 2015 року звільнено з посади. Отже, позивач стверджував, що не підписував договору і не міг контролювати його виконання, зокрема, забезпечити дотримання норм законодавства у сфері містобудування до початку будівельних робіт. При цьому, виконання будівельних робіт було розпочато та завершено до моменту його поновлення на посаді. Також з метою наведення ладу на об'єкті та для вирішення питання введення школи після реконструкції в експлуатацію ним самостійно було надіслано листа від 05 квітня 2016 року до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, де було зазначено про виявлені порушення в сфері містобудування. Крім того, згідно з пунктом 12.3 договору про виконання будівельних робіт саме підрядник зобов'язаний був отримувати самостійно за свій рахунок всі встановлені законодавством України погодження, ліцензії і дозволи, необхідні при виконанні будівельних робіт.

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року позов задоволено частково: скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 25 травня 2016 року № 158/1007 стосовно начальника відділу освіти Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області ОСОБА_2; закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками правопорушення, передбаченого частиною першою статті 96 КУпАП за закінченням строків, передбачених статтею 38 Кодексу.

Частково задовольняючи позовні вимоги Хустський районний суд Закарпатської області виходив з того, що в оскаржуваній постанові взагалі не вказано, яку саме статтю КУпАП порушив своїми діями позивач і яка передбачає його відповідальність, а тому суд дійшов висновку, що постанова є незаконною та її необхідно скасувати. Водночас суд зазначив, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 96 КУпАП, у грудні 2015 року, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 07 листопада 2017 року постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року скасував в частині закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - задовольнив частково. При винесенні такого рішення Львівський апеляційний адміністративний суд виходячи з того, що суд першої інстанції, закриваючи провадження в справі про адміністративне правопорушення, вийшов за межі наданих йому КАС України повноважень, оскільки суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, та не вправі переймати на себе функції суб'єктів владних повноважень.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулася з касаційною скаргою до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду, в якій просить скасувати постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року.

У касаційній скарзі скаржник вказує на те, що постанова про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, так само, як постанова про закриття провадження в цій справі у зв'язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП, винесені у відповідності до законодавства України та з дотриманням встановленої процедури. Тому суди попередніх інстанцій безпідставно втрутились в діяльність органу державної влади - Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Відзиву на касаційну скаргу в установлений судом строк (до 20 січня 2018 року) позивачем не подано.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05 травня 2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області Демяном М.І. стосовно начальника відділу освіти Хустської РДА ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 96 КУпАП, в якому вказано, що він допустив здійснення самочинного будівництва з реконструкції Монастирецької ЗОШ І-ІІІ ступенів з переведенням частини приміщень під ДНЗ в с. Монастирець Хустського району, чим порушив пункт 2 частини першої статті 34 та статтю 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно постанови №158/1007 від 25 травня 2016 року про закриття справи про адміністративне правопорушення головний інспектор будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області Демян М.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності: акт перевірки від 05 травня 2016 року, протокол про адміністративне правопорушення з додатками від 05 травня 2016 року, припис про усунення порушень від 05 травня 2016 року, пояснення та зауваження ОСОБА_2 з додатками від 25 травня 2016 року, встановив, що акти виконаних будівельних робіт № 6, № 7 за грудень 2015 року та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року підписані начальником відділу освіти Хустської РДА ОСОБА_2, подальші дії відносно об'єкту будівництва з реконструкції Монастирецької ЗОШ І-ІІІ ступенів з переведенням частини приміщень під ДНЗ в с. Монастирець, 11, Хустський район Закарпатської області з січня 2016 року ОСОБА_2 не вчинялись. На цій підставі було зроблено висновок, що двомісячний строк для накладання адміністративного стягнення сплив. Тому, керуючись статтями 247, 284 КУаАП, головний інспектор будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області Демян М.І. постановив на підставі частини першої статті 38 КУпАП справу про адміністративне правопорушення щодо начальника відділу освіти Хустської РДА ОСОБА_2 закрити».

Крім того судами попередніх інстанцій встановлено, що будівельні роботи по реконструкції Монастирецької ЗОШ І-ІІІ ступенів з переведенням частини приміщень під ДНЗ в с. Монастирець, 11, Хустського району Закарпатської області виконувались за договором виконання реконструкції № 1211/01-500 від 05 грудня 2014 року між замовником - управлінням освіти, молоді та спорту Хустської РДА та підрядником - ТОВ «ІМАС-Плюс». Представниками замовника у той час був начальник відділу молоді та спорту Хустської РДА ОСОБА_5 та начальник відділу освіти Хустської РДА ОСОБА_6

На час укладання цього Договору ОСОБА_2 з 17 листопада 2014 року по 06 квітня 2015 року було усунуто від виконання обов'язків начальника управління освіти, молоді та спорту Хустської РДА, а з 06 квітня 2015 року його було звільнено з цієї посади.

25 вересня 2015 року ОСОБА_2 було поновлено на посаді начальника відділу освіти Хустської РДА.

05 травня 2016 року за результатами проведеної перевірки інспектор будівельного нагляду Демян М.І. склав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 96 КУпАП (порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд), щодо ОСОБА_2, на підставі якого винесено постанову про адміністративне правопорушення.

25 травня 2016 року прийнято постанову №158/1007 про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі закінчення строків, визначених статтею 38 КУпАП. Однак, на думку позивача, ця постанова винесена з порушенням, оскільки в ній не вказано, яку саме статтю КУпАП порушив своїми діями начальник відділу освіти Хустської РДА ОСОБА_2 і яка передбачає його відповідальність. У зв'язку з цим судами попередніх інстанцій дана постанова була скасована.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням частини третьої статті 211 КАС України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень) та частини четвертої статті 328 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень) та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року відповідає повністю, а постанова Хустського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року - в частині, не скасованій та не зміненій ухвалою суду апеляційної інстанції. В свою чергу викладені в касаційній скарзі мотиви скаржника є неприйнятними, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої та другої статті 283 КУаАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа /прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Судами попередніх інстанцій вірно встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що в оскаржуваній постанові № 158/1007 від 25 травня 2016 року про закриття справи про адміністративне правопорушення не вказано яку саме статтю КУпАП порушив своїми діями начальник відділу освіти Хустської РДА ОСОБА_2 і яка передбачає його відповідальність, а тому суди дійшли правильного висновку про її незаконність та необхідність скасування.

Водночас необхідно погодитись із висновком суду апеляційної інстанції щодо помилковості висновку суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 96 КУпАП, а також щодо закриття судом першої інстанції провадження в справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, Львівський адміністративний апеляційний суд правильно зауважив, що повноваженнями щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 96 КУпАП, як і закриття провадження у такій адміністративній справі, наділені виключно посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю в межах повноважень та порядку, встановленими КУпАП, а тому закриття судом першої інстанції провадження у справі про адміністративне правопорушення є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень, оскільки суд може лише скасувати рішення відповідного суб'єкта владних повноважень або залишити його в силі.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що до повноважень адміністративних судів не належить встановлювати наявність або відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, так само, як розглядати справи про адміністративні правопорушення (частина друга статті 19 КАС України).

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 31 січня 2018 року у справі № 660/575/16-а.

Частина перша статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд апеляційної інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в ньому повно і всебічно з'ясовані обставини в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги його не спростовують.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення.

Постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року та Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: М.І. Гриців

Н.В. Коваленко