Справа № 813/2709/17
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань закриття провадження у адміністративній справі

справа №813/2709/17

14 лютого 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача Роюк Л.І., відповідача Порошина В.В.,

третьої особи Мацепури В.С.,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дій ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» (далі-ЛКП «Львівелектротранс», відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - ОСОБА_6, ОСОБА_4 (далі - третя особа-1, третя особа-2), в якому просить:

- визнати протиправними дії ЛКП «Львівелектротранс», що виявились у відмові надати позивачу публічну інформацію про штатні оклади ( у тому числі премії та інші нарахування) керівництва (директора та його заступників) підприємства, а також юриста ЛКП «Львівелектротранс» та начальника відділу інформації та зв'язку з громадськістю ЛКП «Львівелектротранс»;

- зобов'язати ЛКП «Львівелектротранс» надати ОСОБА_5 протягом 5 робочих днів з дня набрання чинності рішення суду відкриту публічну інформацію про штатні оклади (у тому числі премії та інші нарахування) керівництва (директора та його заступників) підприємства, а також юриста ЛКП «Львівелектротранс» та начальника відділу інформації та зв'язків з громадськістю ЛКП «Львівелектротранс».

Представником відповідача 02.11.2017 (вх.№25369) подано та підтримано в судовому засіданні клопотання про закриття провадження у справі, у зв'язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. З посиланням на норми Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідач обґрунтовує клопотання тим, що ЛКП «Львівелектротранс» не є суб'єктом владних повноважень, а запитувана ОСОБА_5 інформація не є інформацією, розпорядником якої є підприємство в розумінні вказаного Закону.

Клопотання міститься в додаткових запереченнях проти адміністративного позову та поясненнях в обґрунтування правової позиції відповідача, поданих до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) в редакції Закону №2147-VIIІ від 03.10.2017.

Представник позивача в судовому засіданні щодо закриття провадження у справі заперечила.

Представник третьої особи - 1 та третя особа - 2 в судовому засіданні підтримали клопотання про закриття провадження у справі.

При вирішенні клопотання суд керувався наступним

Підстави закриття провадження встановлені статті 238КАС України (тут і надалі - в редакції, чинній з15.12.2017).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до пункту 3 частини першої вказаної статті публічно-правовий спір -спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за винятком спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень».

Таким чином, за змістом КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, спір заявлений з підстав порушення права позивача на отримання публічної інформації про штатні оклади ( у тому числі премії та інші нарахування) керівництва (директора та його заступників) підприємства, а також юриста ЛКП «Львівелектротранс» та начальника відділу інформації та зв'язку з громадськістю ЛКП «Львівелектротранс».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 13.01.2011 № 2939-VІ «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VІ) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Аналіз цього визначення та переліку розпорядників публічної інформації, закріпленого у статті 13 Закону № 2939-VІ, свідчить, що публічною інформацією є відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях, в тому числі уся інформація, що перебуває у володінні суб'єктів владних повноважень, тобто органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, інших суб'єктів, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання (пункт 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VІ);

інформація щодо використання бюджетних коштів юридичними особами, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим (пункт 2 частини першої статті 13 Закону № 2939-VІ);

інформація, пов'язана з виконанням особами делегованих повноважень суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг (пункт 3 частини першої статті 13 Закону № 2939-VІ);

інформація щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них, якщо йдеться про суб'єктів господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями (пункт 4 частини першої статті 13 Закону № 2939-VІ);

інформація про стан довкілля; якість харчових продуктів і предметів побуту; аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян;

інша інформація, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідна інформація) (частина друга статті 13 Закону № 2939-VІ).

Отже, визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні не тільки суб'єктів владних повноважень, а й інших розпорядників публічної інформації.

Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник інформації не володіє запитуваною інформацією, але зобов'язаний нею володіти (пункт 1 частини першої статті 22 Закону № 2939-VІ).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VІ розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до частини першої статті 63 Господарського кодексу України (далі - ГКУ) залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти підприємства таких видів, як, зокрема, комунальне підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади.

Унітарне підприємство створюється одним засновником, який виділяє необхідне для того майно, формує відповідно до закону статутний капітал, не поділений на частки (паї), затверджує статут, розподіляє доходи, безпосередньо або через керівника, який призначається (обирається) засновником (наглядовою радою такого підприємства у разі її утворення), керує підприємством і формує його трудовий колектив на засадах трудового найму, вирішує питання реорганізації та ліквідації підприємства. Унітарними є державні, комунальні підприємства, підприємства, засновані на власності об'єднання громадян, релігійної організації або на приватній власності засновника (частина четверта статті 63 ГКУ).

Комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління (частина перша статті 78 ГКУ).

Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами (частина друга статті 78 ГКУ).

Відповідно до частини третьої статті 78 ГКУ майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Відповідно до частини першої стаття 140 ГКУ джерелами формування майна суб'єктів господарювання є, зокрема, грошові та матеріальні внески засновників; доходи від реалізації продукції (робіт, послуг); доходи від цінних паперів; капітальні вкладення і дотації з бюджетів та інше.

Відповідно до частини п'ятої статті 6 Закону № 2939-VІ не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Ураховуючи вказану норму Закону № 2939-VІ, доступ до інформації щодо розпорядження комунальним підприємством комунальним майном, зокрема, інформація про використання коштів, розподіл доходів від надання послуг (продукції, товарів), виплати заробітної плати працівникам, використання вкладів та дотацій з бюджетів, інші витрати, та прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно, може бути обмежено лише за умов, передбачених частиною п'ятою статті 6 Закону № 2939-VІ.

У цьому контексті така інформація є суспільно необхідною, а комунальні підприємства є її розпорядниками відповідно до пункту 4 частини другої статті 13 Закону № 2939-VІ.

Аналіз положень 13 Закону № 2939-VІ у взаємозв'язку із положеннями ГКУ та КАС України спростовує всі наведені відповідачем доводи.

Ураховуючи викладене в сукупності, спір щодо порушення права позивача на отримання публічної інформації про штатні оклади (у тому числі премії та інші нарахування) керівництва (директора та його заступників) підприємства, а також юриста ЛКП «Львівелектротранс» та начальника відділу інформації та зв'язку з громадськістю ЛКП «Львівелектротранс» є публічно-правовим, розгляд якого повинен відбуватися за правилами адміністративного судочинства.

Вказане зумовлює висновок суду про відсутність підстав для закриття провадження у справі, тому у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 238, 240, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі, - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Повний текст ухвали складено 19 лютого 2018 року.

Суддя Хома О.П.