Справа № 826/14729/16
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 грудня 2017 року № 826/14729/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко Ірини Миколаївни Фонд гарантування вкладів фізичних осіб Публічне акціонерне товариство «Авант-Банк»
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко Ірини Миколаївни (далі по тексту - відповідач - 1) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко Ірини Миколаївни оформлене повідомленням про нікчемність правочину згідно наказу №57 від 23.02.2016 щодо визнання нікчемними операцій по перерахуванню коштівз рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_2 проведеної 29.01.2016 на суму 8000,00 доларів США та договору банківського вкладу №Д-Ф/16/1019-01249 від 26.01.2016 укладеногоміж ПАТ «Авант-Банк» та ОСОБА_1;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко Ірину Миколаївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Авант -Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.09.2016 суддею Шулежко В.П. відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

У зв'язку із припиненням повноважень у судді Шулежка В.П. на підставі «Положення про автоматизовану систему документообігу в адміністративних судах» справу №826/14729/16, передано на розгляд головуючому судді Клименчук Н.М.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.07.2016 суддею Клименчук Н.М. прийнято справу до свого провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вважає протиправними дії/бездіяльність відповідача, щодо не включення його до переліку вкладників та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, що порушує право позивача на отримання гарантованої суми вкладу.

Представник відповідача проти позову заперечував зазначивши, що встановлено ознаки нікчемності правочинів, щодо перерахунку коштів від однієї фізичної особи на рахунок іншої фізичної особи, грошові кошти були повернуті на первинний рахунок. Задоволення даного позову призведе до подвійного стягнення: позивачу та фізичній особі ОСОБА_4 за заявою про кредиторську вимогу.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача письмових заперечень не надав, в судове засідання не прибув. Про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, докази наявні в матеріалах справи.

Представник Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» , як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, через канцелярію суду подав пояснення в яких зазначив, що фізична особа ОСОБА_4 подала до Банку кредиторську вимогу від 21.03.2016, 02.06.2016 Реєстр акцептованих вимог кредиторів затверджений виконавчою дирекцією Фонду. Кредиторські вимоги ОСОБА_4 акцептовані в даному Реєстрі.

Відповідач та треті особи явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, з огляду на що судом ухвалено про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між ОСОБА_1 та ПАТ «Авант-Банк» укладено договір Банківського вкладу (депозиту) №Д-Ф/16/1019-01249 від 26.01.2016 згідно умов якого банк приймає для зберігання грошові кошти на вкладний (депозитний) рахунок Вкладника№4950 в розмірі 8000,00 доларів США на строк з 26.01.2016 до 02.02.2016 під 7% річних.

Відповідно до виписки по особовим рахункам з 26.01.2016 по 29.01.2016 рахунок позивача 29.01.2016 поповнено на 8 000,00 доларів США, призначення платежу: перерахування коштів на депозитний рахунок за дог. №Д-Ф/16/1019-01249 від 26.01.2016 Без ПДВ.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України №44 від 29.01.2016 «Про віднесення ПАТ «Авант-Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №96 від 29.01.2016 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Авант-Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням у ПАТ «Авант-Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію на один місяць з 29.01.2016 до 28.02.2016 включно, призначено Уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Авант-Банк» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ларченко Ірину Миколаївну.

Постановою Правління Національного банку України №109 від 25.02.2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Авант-Банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №262 від 26.02.2016 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Авант-Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно зазначеного рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Авант-Банк» з 26.02.2016 до 25.02.2018 включно, призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ларченко Ірину Миколаївну строком два роки з 26.02.2016 до 25.02.2018 включно.

Разом з тим, 06.10.2016 Виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №2021 про зміну Уповноваженої особи на ліквідацію та делегування повноважень ліквідатора ПАТ «Авант-Банк» ОСОБА_5.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №2065 від 22.05.2017 про зміну уповноваженої особи Фонду, якій делеговано повноваження ліквідатора «Авант-Банку» ОСОБА_6. Свої функції ОСОБА_6 почав виконувати з 25.05.2017.

Інформацію про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення Уповноваженої особи Фонду та відшкодування коштів вкладникам ПАТ «Авант-Банк» опубліковано в газеті «Голос України» №39 (6293) від 02.03.2016.

Згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для отримання коштів вкладники ПАТ «Авант-Банк» з 02.03.2016 по 12.04.2016 могли звертатись до установ банків-агентів Фонду: АТ «ОТП БАНК» та «АТ «УКРСИББАНК».

Листом №886/2 від 25.02.2016 позивачу повідомлено про нікчемність (правочинів) операцій по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_2 проведеної 29.01.2016 на суму 8000,00 доларів США та нікчемність договору банківського вкладу №Д-Ф/16/1019-01249 від 26.01.2016 на підставі пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Наказом Уповноваженої особи №57 від 23.02.2016 «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договір, операцій) за вкладними операціями» застосовано наслідки нікчемності операцій (транзакцій) по перерахуванню коштів з поточних рахунків юридичних осіб та фізичних осіб на вкладні депозитні/поточні (карткові) рахунки інших фізичних осіб-клієнтів банку, що є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», серед яких у переліку значиться операція по перерахуванню коштів з рахунку ОСОБА_7 на рахунок позивача НОМЕР_2, проведена 29.01.2016 на суму 8 000,00 доларів США.

Як визнається сторонами, позивача не включено до переліку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами у банку за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до адміністративного суду.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про відмову в задоволені позовних вимог, виходячи з наступного.

Стосовно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 16.02.2016 у справі №21-4846а15 та від 15.06.2016 у справі №826/20410/14, щодо того, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів, суд зазначає наступне.

Так, згідно з частиною першою статті 244І Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частиною першою статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Однак, суд вважає за доцільне та необхідне відступити від правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України виходячи із нижче викладених мотивів.

Висновок Верховного Суду України у зазначеній постанові зводиться до того, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на вищевказані спірні правовідносини, які врегульовані нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а тому спори, які виникають на стадії ліквідації банку належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Проте, проаналізувавши положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд приходить висновком, що ним регулюються відносини щодо відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, які вирішуються в порядку господарського судочинства.

Однак, суд звертає увагу на те, що в даній адміністративній справі вирішуються спірні відносини в рамках Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вказаний Закон є спеціальним, яким в свою чергу врегульовано правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України (статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Системний аналіз положень вищезазначеного Закону дає підстави суду дійти до висновку, що в даному випадку ліквідаційна процедура, яка застосовується при ліквідації банку в силу відмінного правового регулювання відрізняється від процедури передбаченої Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Зокрема, в силу положень статті 7 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» порядок ліквідації банкрута здійснюється шляхом застосування судових процедур банкрутства.

Тобто, необхідною умовою для застосування до спірних правовідносин в частині задоволення кредиторських вимог в силу Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є безпосередня наявність порушення справи про банкрутство в Господарському суді.

Натомість, у даному випадку, ліквідація банку, здійснюється на підставі Постанови Правління Національного банку України в рамках Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким в свою чергу не передбачено порушення справи про банкрутство в Господарському суді, а тому в даному випадку застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до спірних правовідносин не підлягає і, як наслідок, відсутні підстави для відмови у відкритті провадження у справі чи закриття провадження у справі з підстав непідсудності.

Суд вважає за необхідне окремо зазначити, що правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банка-боржника.

Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд, і саме в них виникають відповідні права та обов'язки.

Банк, який ліквідується, жодним чином не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих, хто має право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вирішує виключно Фонд. Отже, правовідносини між Фондом та вкладниками не породжують прав та обов'язків для банку.

Враховуючи усе вищезазначене, суд приходить до висновку, що за своїм характером спір між Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і вкладниками банку щодо включення відповідних фізичних осіб до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду, є публічно-правовим.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» частиною 1 статті 3 встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої та другої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Отже, для отримання відшкодування за вкладом фізичної особи за рахунок Фонду мають бути наявні дві умови: фізична особа має бути вкладником та повинна мати вклад.

Зважаючи, що між ПАТ «Авант-Банк» та позивачем укладено договір банківського вкладу (депозиту) - позивач є вкладником ПАТ «Авант-Банк» у розмінні Закону. Щодо наявності у вкладника вкладу, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 - частиною 4 статті 38 Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Враховуючи зазначені норми закону, Уповноваженою особою Фонду створено комісію з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями в ПАТ «Авант-Банку».

В ході перевірки було виявлено ряд операцій щодо безготівкових перерахувань грошових коштів з поточних рахунків юридичних осіб на рахунки інших фізичних осіб в день визнання банку неплатоспроможним, призначення платежу яких свідчить про нетиповий характер операції, в тому числі, надання та повернення фінансової допомоги або позики, перерахування коштів без зазначення підстав перерахування, тощо.

Транзакція по перерахуванню коштів в сумі 8 000,00 доларів США на вкладний рахунок позивача, які надійшли, з рахунку іншого клієнта банку - фізичної особи ОСОБА_4, в порушення вимог постанови Правління Національного банку України №878/БТ від 10.12.2015 «Про віднесення ПАТ «Авант-Банк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України №878/БТ від 10.12.2015 «Про віднесення ПАТ «Авант-Банк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» діяло обмеження щодо недопущення проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Отже, приймаючи до уваги викладене та зважаючи, що кошти на рахунок позивача перераховано 29.01.2016, тобто після віднесення ПАТ «Авант-Банк» до категорії проблемних та у період дії зазначеного вище обмеження, оскільки кошти на рахунок позивача надійшли з рахунку фізичної особи ОСОБА_4 відкритого в ПАТ «Авант-Банк», що призводить до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, адже кошти вкладникам відшкодовуються за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд прийшов до висновку, що рішення про нікчемність правочинів (договорів, операцій) по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок позивача є обґрунтованим, що, у свою чергу, вказує на відсутність підстав для задоволення заявленої позивачем вимоги про визнання протиправними та скасування рішення про нікчемність договору Банківського вкладу (депозиту) №Д-Ф/16/1019-01249 від 26.01.2016, та застосування наслідків недійсності правочину, що оформлено Наказом № 57 від 23.02.2016.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до виписки по рахунку фізичної особи ОСОБА_4 підтверджується факт повернення перерахованих на рахунок позивача коштів у розмірі 8000,00 доларів США на рахунок особи, з рахунку якої такі кошти були перераховані на рахунок позивача та підлягають виплаті згідно черговості, встановленою статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Судом також приймається до уваги, що ОСОБА_4 визнано кредитором ПАТ «Авант-Банк». Відповідно до реєстру вимог кредиторів, затверджених рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №899 від 02.06.2016, станом на 10.01.2017 кредиторські вимоги ОСОБА_4 включено до 4 черги в сумі 3 667 051,40 грн.

Отже враховуючи викладене суд приходить до висновку, що грошові кошти, які належать ОСОБА_4 знаходяться на його рахунку відповідно до виписок наявних в матеріалах справи та належать йому до виплати згідно черговості.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, кошти на рахунку ОСОБА_1 відсутні, а отже відсутні підстави на відшкодування коштів у розмірі 8 000,00 доларів США.

Правомірність рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Авант-Банк» Ларченко Ірини Миколаївни про нікчемність (правочинів) операцій по перерахуванню коштів юридичної особи на рахунок позивача прямо вказує на відсутність правових підстав для задоволення позову в частині зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Авант-Банк» Ларченко Ірини Миколаївни подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача як вкладника ПАТ «Авант-Банк», який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не наддасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та обставин суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко Ірини Миколаївни за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Згідно частини 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єктів владних повноважень та відсутністю з їх сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 69-71, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити повністю у задоволені позову ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М.Клименчук