Справа № 461/5233/17
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/9854/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря Богдан А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Галицького районного суду м. Львова від 21.08.2017 року в справі №461/5233/17 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил (суддя І інстанції Лялюк Є.Д., місце ухвалення: м. Львів, дата складення повного тексту рішення суду І інстанції: 21.08.2017),

встановив:

У липні 2017 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся в суд з позовом до Львівської митниці ДФС (надалі - відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №2568/20900/17 від 03.07.2017 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 21.08.2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Вказує, зокрема, на те, що вказане правопорушення є триваючим, а отже позивач притягнуто до адміністративної відповідальності у встановлені МК України строки.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, проаналізувавши доводи апелянта та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, апеляційний суд дійшов переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується наступне.

03.07.2017 року заступником начальника Львівської митниці ДФС складено постанову про порушення митних правил № 2568/20900/17, згідно з якою 09.11.2016 року позивач ввіз на територію Україна транспортний засіб марки «Hyundai Getz», реєстраційний номер AON552, в митному режимі «Транзит» та станом на 15.06.2017 року зазначений транспортний засіб не був вивезений з території України та не поміщений у інший митний режим, чим порушено вимоги ст. 95 МК України. Відповідно позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Позивач, вважаючи, що вищевказана постанова винесена відповідачем з пропуском строку притягнення до адміністративної відповідальності, оскаржив її до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, керувався тим, що вчинене позивачем правопорушення не є триваючим, а тому притягнення останнього до адміністративної відповідальності відбулося з порушенням строків, передбачених ст. 467 МК України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з наступних мотивів.

Ст.95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України передбачено ст.381 МК України.

Ст.470 МК України встановлена відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

Ч.3 ст.470 МК України передбачає, що перевищення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Ч.1 ст.494 МК України передбачає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як встановлено судом першої інстанції, 09.11.2016 року о 20 год. 59 хв. через пункт пропуску «Угринів» Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 ввіз на митну територію України автомобіль марки «Hyundai Getz», VIN№КМНВТ51GP5U300025, реєстраційний номер AON552.

Станом на 15.06. 2017 року зазначений транспортний засіб з митної території України не вивозився та у інший митний режим не поміщений, будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст.460 МК України позивач не надав.

Відповідно до ст. ст. 95, 192 МК України до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної дії.

Ч.1 ст.460 МК України передбачає, що вчинення порушень митних правил, передбачених ст.470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджується, що доказів вивезення транспортного засобу за межі митної території України, чи неможливості його доставки до митного органу позивач не надав, як і не надав жодних доказів про повідомлення митного органу про неможливість вивезення транспортного засобу за межі митної території України, і судом таких не здобуто.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що сам позивач не заперечує факт не вивезення транспортного засобу у встановлений ст.95 МК України строк, покликається лише на те, що сплив строк притягнення до відповідальності, оскільки це правопорушення не є триваючим.

Колегія суддів вважає такі покликання позивача необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Зміст вказаної норми не містить вичерпного переліку порушень митних правил, які є триваючими.

Колегія суддів звертає увагу на те, що триваючими є правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Правопорушення, передбачене ст.470 МК України, щодо невивезення автомобіля, що перебуває під митним контролем і щодо якого існує обов'язок вивезення за межі України, характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, тобто є триваючим, а тому адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що факт перевищення позивачем встановленого МК України строку доставки автомобіля марки «Hyundai Getz», VIN№КМНВТ51GP5U300025, реєстраційний номер AON552 до митного органу відповідач виявив 15.06. 2017 року.

Враховуючи, що будь-яких інших даних щодо більш раннього виявлення вчиненого позивачем правопорушення судом не встановлено, тому саме з вказаної дати необхідно починати відлік строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 липня 2017 року, не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення вчинення ОСОБА_1 правопорушення, Львівська митниця прийняла постанову у справі про порушення митних правил № 2568/20900/17, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Таким чином, притягнення позивача до відповідальності відбулося в межах строків, визначених ч.1 ст.467 МК України.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення відповідачем строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що послужило підставою для скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Відповідно до статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору надав неналежну правову оцінку фактичним обставинам справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити.

Скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 21.08.2017 року в справі №461/5233/17 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 08.02.2018.