Справа № 820/4286/17
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

15.02.2018 Київ К/9901/532/17 820/4286/17
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Гончарової І.А., перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2017 у справі №820/4286/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІАЛ-СЕРВІС» до Головного управління ДФС у Харківській області, Головного державного ревізора-інспектора відділу позапланових перевірок ризикових платників управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Харківській області (далі ДФС) звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2017.

Ухвалою Верховного Суду від 27.12.2017 касаційну скаргу ДФС залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017року) та надано відповідачу 10-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом долучення документу про сплату судового збору, належним чином завіреної копії довіреності або її оригіналу та уточнення вимог касаційної скарги.

23.01.2018 ухвалою Верховного Суду ДФС продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги.

09.02.2018 до Верховного Суду надійшло повторно клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги, мотивоване тим, що у відповідача недостатньо фінансування для сплати судового збору, визначеного ухвалою від 27.12.2017.

Пунктом 12 частини першої Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 213 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній на час подання цієї касаційної скарги, було передбачено обов'язок особи, яка подає касаційну скаргу, щодо одночасного надання документу про сплату судового збору.

Таким чином, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо сплати судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку.

Так, Головне управління ДФС у Харківській області є бюджетною установою і діє як суб'єкт владних повноважень, а тому обмежене фінансування такої установи не є підставою для продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги для сплати судового збору.

Неухильне виконання відповідачем покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов'язків не повинно ставитись в залежність від правовідносин, у які податковий орган вступає в інших сферах його діяльності, зокрема, з приводу безспірного списання коштів з його рахунків на підставі виконавчих документів, оскільки ці фактори не є взаємопов'язаними.

Відтак, відсутність затвердженого кошторису податкового органу не перешкоджає здійсненню видатків бюджету, зокрема, щодо сплати судового збору, а тому наведені обставини не є підставою для продовження строку усунення недоліків касаційної скарги.

Згідно з частиною 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Оскільки відповідачем не усунуто недоліків касаційної скарги, остання, у відповідності до приписів статті 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017), підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись статтями 169, 332 та пунктом 12 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ :

Відмовити Головному управлінню ДФС у Харківській області у продовженні строку для усунення недоліків касаційної скарги.

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2017 у справі №820/4286/17 повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз'яснити заявнику касаційної скарги, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Гончарова