Справа № 826/9634/16
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 лютого 2018 року №826/9634/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов Публічного акціонерного товариства "Київська поліграфічна фабрика "Зоря", (далі - позивач), до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві, (далі - відповідач), про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06 червня 2016 року № та №, (далі - оскаржувані податкові повідомлення-рішення).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Іщук І.О.) від 29 червня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі.

У подальшому, у зв’язку із припиненням повноважень судді Іщука І.О. щодо здійснення правосуддя, у провадженні якого перебувала справа та ним не розглянута по суті, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для її подальшого розгляду і вирішення визначено суддю Шрамко Ю.Т., на підставі чого ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2017 року справу прийнято до провадження судді Шрамко Ю.Т.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті відповідачем на підставі висновків, зроблених за результатами перевірки позивача, які не відповідають фактичним обставинам.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

19 травня 2016 року відповідачем проведено камеральну перевірку за податковими деклараціями позивача з податку на прибуток за 2014 - 2015 роки, за результатами якої складено акт перевірки податкової звітності з податку на прибуток від 19 травня 2016 року №327/26-54-12-04-08, (далі - акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення позивачем термінів сплати податку на прибуток, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, (далі - ПК України), а саме:

1) податковий борг - 43678,00 грн., граничний термін сплати - 30.09.2015 р., дата погашення боргу - 06.10.2015 р., кількість днів затримки - 6, сума погашення податкового боргу та назва декларації, згідно якої погашено борг - 4843.31 грн.;

2) податковий борг - 38834,69 грн., граничний термін сплати - 06.10.2015 р., дата погашення боргу - 19.11.2015 р., кількість днів затримки - 44, сума погашення податкового боргу та назва декларації, згідно якої погашено борг - 121952,00 грн. податкова декларація з податку на прибуток № від 29.10.2015 р.;

3) податковий борг - 60976,00 грн., граничний термін сплати - 30.10.2015 р., дата погашення боргу - 19.11.2015 р., кількість днів затримки - 20, сума погашення податкового боргу та назва декларації, згідно якої погашено борг - 121952,00 грн. податкова декларація з податку на прибуток № від 29.10.2015 р.;

4) податковий борг - 40235,35 грн., граничний термін сплати - 30.11.2015 р., дата погашення боргу - 19.02.2016 р., кількість днів затримки - 51, сума погашення податкового боргу та назва декларації, згідно якої погашено борг - 446118,00 грн. податкова декларація з податку на прибуток № від 09.02.2016 р.

На підставі акту перевірки відповідачем 06 червня 2016 прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

- №, яким за затримку сплати грошового зобов’язання (на 6 та 20 днів) в розмірі 106054,90 грн. позивача зобов’язано сплатити штраф 10% - 10605,49 грн. за платежем - податок на прибуток;

- №, яким за затримку сплати грошового зобов’язання (на 44 та 51 день) в розмірі 79070,25 грн. позивача зобов’язано сплатити штраф 20% - 15814,05 грн. за платежем - податок на прибуток.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 21.1.1 - пп. 21.1.5 п. 21.1 ст. 21 ПК України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

При цьому, згідно із абз.абз. 1, 4, 5, 7, 9-11 п. 57.1 ст. 57 ПК України, з урахуванням змін та доповнень, внесених Законом України від 17 липня 2015 року №652-VIII, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій), у тому числі визначених пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з цього податку, без подання податкової декларації.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається з червня поточного звітного (податкового) року по травень наступного звітного (податкового) року включно.

Платники податку, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний (податковий) період не перевищують 20 мільйонів гривень, та неприбуткові установи (організації), крім неприбуткових організацій, визначених пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, сплачують податок на прибуток на підставі податкової декларації, яку подають до контролюючих органів за звітний (податковий) рік і не сплачують авансових внесків.

Платник податку, який за підсумками першого кварталу (півріччя, трьох кварталів) звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал (півріччя, трьох кварталів) звітного (податкового) року та не сплачувати авансові внески: за підсумками першого кварталу - з червня - грудня звітного (податкового) року та січня - травня наступного звітного (податкового) року; за півріччя - з вересня - грудня звітного (податкового) року та січня - травня наступного звітного (податкового) року; за три квартали - з грудня звітного (податкового) року та січня - травня наступного звітного (податкового) року. Податкові зобов'язання визначаються на підставі поданих податкових декларацій.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступний дванадцятимісячний період. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

Податкова декларація, в тому числі розрахунок щомісячних авансових внесків, за базовий звітний (податковий) рік подаються до 1 червня року, наступного за звітним (податковим) роком.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З матеріалів справи судом встановлено, що порушення позивачем термінів сплати податку на прибуток, визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України, на думку відповідача, виникло у зв’язку з тим, що Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій" від 17 липня 2015 року №652-VIII, яким, зокрема, у п. 57.1 ст. 57 ПК України після абз. 8 доповнено новим абзацом ("Платник податку, який за підсумками першого кварталу (півріччя, трьох кварталів) звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал (півріччя, трьох кварталів) звітного (податкового) року та не сплачувати авансові внески: за підсумками першого кварталу - з червня - грудня звітного (податкового) року та січня - травня наступного звітного (податкового) року; за півріччя - з вересня - грудня звітного (податкового) року та січня - травня наступного звітного (податкового) року; за три квартали - з грудня звітного (податкового) року та січня - травня наступного звітного (податкового) року. Податкові зобов'язання визначаються на підставі поданих податкових декларацій"), набрав чинності 13.08.2015 р., а граничний термін подання декларації за півріччя 2015 р. настав 09.08.2015 р., а тому, платник податку на прибуток має право на користування правом, зазначеним у новій нормі, лише за підсумками трьох кварталів 2015 року.

Із зазначеними вище твердженнями суд не погоджується, виходячи з наступного.

Так, дійсно Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій" від 17 липня 2015 року №652-VIII набрав чинності 13.08.2015 р.

При цьому, за переконанням суду, відповідач протиправно обмежив позивача, який за підсумками півріччя 2015 року отримав збиток та подав податкову декларацію та фінансову звітність за півріччя 2015 року і вправі не сплачувати авансові внески з вересня - грудня звітного (податкового) року та січня - травня наступного звітного (податкового) року, оскільки станом на час виникнення обов’язку щодо сплати авансових внесків спірна норма вже діяла.

Суд звертає увагу, що згідно з пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України, податкове законодавство України ґрунтується, зокрема, на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу;

Також, суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження:

- порушення позивачем термінів сплати податку на прибуток, визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України, а саме, на суму 4843.31 грн., на суму 121952,00 грн. за податковою декларацією з податку на прибуток № від 29.10.2015 р., на суму 121952,00 грн. за податковою декларацією з податку на прибуток № від 29.10.2015 р., на суму 446118,00 грн. за податковою декларацією з податку на прибуток № від 09.02.2016 р.;

- затримки сплати грошового зобов’язання (на 6 та 20 днів) в розмірі 106054,90 грн. та затримки сплати грошового зобов’язання (на 44 та 51 день) в розмірі 79070,25 грн.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не було допущено порушення вимог п. 57.1 ст. 57 ПК України щодо сплати узгодженої суми грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків, визначених чинним законодавством, у зв’язку з чим, оскаржувані податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на помилкових висновках, є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з’ясованих судом обставин вбачається, що позов Публічного акціонерного товариства "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 1378,00 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" (місцезнаходження: 04074, м. Київ, вул. Лугова, 1-А; ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (місцезнаходження: 04213, м. Київ, пр-т Героїв Сталінграда, 58; ) від 06 червня 2016 року № та №.

3. Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" сплачений ним судовий збір у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко