Справа № 806/2930/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.С.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" лютого 2018 р. Справа № 806/2930/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Іваненко Т.В.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Шведюк М.М.,

апелянта, представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "15" листопада 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Національна поліція України, Центральної атестаційної комісії №8 про визнання протиправним та скасування рішення і наказу , -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Центральної атестаційної комісії №8, в якому просив визнати протиправним, скасувати рішення (висновок) Центральної атестаційної комісії №8 Національної поліції України щодо його невідповідності займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. Скасувати наказ про його звільнення зі служби в поліції, виданий на підставі рішення (висновку) Центральної атестаційної комісії №8 Національної поліції України від 07.06.2016.

Представником Головного управління Національної поліції в Житомирській області при розгляді справи судом першої інстанції заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення позивачем до адміністративного суду.

В обґрунтування заявленого клопотання представник Головного управління Національної поліції в Житомирській області вказував, що позивачем пропущено шестимісячний строк, встановлений ст.99 КАС України для звернення із адміністративним позовом до суду, оскільки моментом коли особа дізналася, або мала дізнатися про порушення своїх прав є 10.06.2016р. день, коли позивач ознайомився з рішенням атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо його невідповідності займаній посаді, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 15.11.2017 року позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 21.06.2016 року №131 о/с "По особовому складу" капітана поліції ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію" (через службову невідповідність). Крім того, позивача не ознайомлено ні з результатами тестування, ні з наказом про звільнення, тому вважає, що фактично строк звернення до суду не пропущено.

Колегія суддів, вислухавши апелянта та представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

При розгляді справи суд враховує, що з 15.12.2017 року набрала нова редакція Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України).

Разом з тим, з урахуванням того, що суд першої інстанції розглядав справу та застосовував відповідні норми процесуального права на підставі КАС України у попередній редакції суд апеляційної інстанції, перевіряючи обґрунтованість судового рішення в частині вірного застосування норм процесуального права також враховує положення КАС України, що були чинними до 15.12.2017 року.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_3 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, встановлений ст.99 КАС України, тому, застосовано вимоги ст.100 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України (в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу вказаних норм слідує, що адміністративний позов може бути подано у межах строку звернення до адміністративного суду визначеного цим Кодексом або іншими законами, який обчислюється з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 перебуваючи на посаді заступника начальника Народицького відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, проходив атестування з метою оцінки успішності виконання службових обов'язків та визначення відповідності займаній ним посаді, ділових, професійних якостей, кваліфікаційного рівня та фізичної підготовки, відповідно до Закону України "Про Національну поліцію".

Центральною атестаційною комісією №8 Національної поліції України 07.06.2016 прийнято рішення (висновок), що ОСОБА_3 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 21.06.2016 року №131 о/с "По особовому складу" капітана поліції ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію" (через службову невідповідність).

ОСОБА_3 звертаючись з позовом до суду зазначав, що оскільки його не ознайомлено ні з результатами тестування, ні з наказом про звільнення, то фактично строк звернення до суду ним не пропущено.

Суд першої інстанції залишаючи позов без розгляду виходив з того, що ОСОБА_3 будучи звільненим 21.06.2016 року, звернувся до суду з позовною заявою лише 19.10.2017, тобто з пропуском місячного строку, встановленого ч.3 ст.99 КАС України.

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що станом на час розгляду справи ОСОБА_3 не було доведено наказу про його звільнення, з врученням його копії. Не було направлено копії такого наказу на адресу ОСОБА_3 і поштою.

Представник Відповідача запевнюючи суд в обізнаності позивача про своє звільнення пояснив, що в УМВС відсутні дані про доведеність ОСОБА_3 наказу про його звільнення або направлення наказу на його адресу. Трудова ж книжка знаходиться в Управлінні. Чому не повернута ОСОБА_3 - пояснити не може.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів не погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції, що перебіг процесуального строку та момент з якого позивач дізнався про порушення своїх прав є 10.06.2016р. - день, коли позивач ознайомився з рішенням атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо його невідповідності займаній посаді, оскільки позивача не ознайомлено з наказом про звільнення тому фактично строк звернення до суду не пропущено.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та зазначеним нормам права, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з"ясував обставини справи, що мають значення для справи, помилково під час розгляду справи застосував положення ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України (залишив позовну заяву без розгляду), чим порушив норми процесуального права.

Відповідно до ст. 320 КАС України Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, ухвала Житомирського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року - скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "15" листопада 2017 р. скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Т.В. Іваненко

І.Г. Охрімчук

Повний текст постанови складено "16" лютого 2018 р.