Справа № 821/1594/17
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/1594/17

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Дмитрієва О.О.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Федусика А.Г.,

суддів Зуєвої Л.Є. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі ДФС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12 жовтня 2017 року за №6 про збільшення суми грошового зобов'язання по сплаті податку на доходи фізичних осіб на суму 678393 грн. 26 коп. та зі штрафними санкціями 169598 грн. 32 коп., №6 про збільшення суми грошового зобов'язання по сплаті військового збору на суму 56532 грн. 77 коп. із штрафними санкціями 14133грн. 19 коп..

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду, ДФС подала апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з метою визначення правильності нарахування та своєчасної сплати податків і зборів податковим органом на адресу платника податків направлено лист стосовно поданої ним податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, за якою задекларовано отриманий дохід у сумі 3769540,43 грн..

Листом від 18 травня 2017 року №141/01-16 ОСОБА_2 надано пояснення, за яким задекларована у декларації сума доходу у розмірі 3769540,43 грн. є такою, що прощена (анульована) банком та згідно п.165.1.59 ПК України не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу. На підтвердження чого надав копії таких документів: іпотечний договір, договір про внесення змін та доповнень №3 та повідомлення про прощення боргу.

ДФС з 18 вересня 2017 року по 20 вересня 2017 року була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків ОСОБА_2 з питання отримання додаткового блага у вигляді анулювання кредитної заборгованості за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, результати перевірки зафіксовані актом № 157/21-22-13-06/НОМЕР_1 від 27 вересня 2017 року.

Висновками акту перевірки встановлено порушення позивачем пп. д п. 164.2.17 п. 164.2. ст. 164 Податкового кодексу України, яке полягало у невключені ОСОБА_2 у 2016 році до загального річного оподаткованого доходу суми доходу у вигляді додаткового блага у розмірі 3769540,43 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб у сумі 678393,26 грн. та п.п. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України - військового збору у сумі 56532,77грн..

До такого висновку податкова інспекція дійшла на підставі відомостей податкового розрахунку про суми виплачених доходів позивачу від ПАТ Креді ОСОБА_3 за 2016 рік в сумі 3769540,43 грн. (дохід за ознакою 126-додаткове благо). В свою чергу, позивачем в декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік в розділі ІІІ, код рядка 11.3 інші доходи, що не підлягають оподаткуванню, задекларовано суму 3769540,43 грн., з яких не нараховано та не перераховано до бюджету податок на доходи з фізичних осіб.

За висновками перевірки 12 жовтня 2017 року Головним управління Державної фіскальної служби у Херсонській області були прийняті податкові повідомлення-рішення: №6, яким було збільшено суму грошового зобов'язання зі сплати військового збору на 56532,77 грн., а також застосовані штрафні санкції на суму 14133,19 грн.; №6, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачені фізособами за результатами річного декларування, на 678393,26грн.., а також застосовані штрафні санкції на суму 169598,32 грн..

Винесення вказаних податкових повідомлень-рішень і стала підставою для звернення з даним позовом до суду.

Вказані обставини визнані сторонами та суд не має обґрунтованого сумніву щодо їх достовірності.

Вирішуючи справу та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу не повинна бути включена курсова різниця між сумою основного (прощеного) боргу в іноземній валюті за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов'язання з іноземної валюти у гривню (тобто, при визначенні розміру оподатковуваного доходу у національній валюті України в еквіваленті сумі прощеного боргу в іноземній валюті на дату такого прощення), та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 1 січня 2014 року. Тобто, курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощенного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

21 липня 2008 року між позивачем та Акціонерним товариством Індустріально-експортний банк було укладено кредитний договір №1429 на суму 280000,00 доларів США зі сплатою 15 % річних, із терміном користування кредиту з 21 липня 2008 року до 20 липня 2018 року, для цілей будівництва та облаштування домоволодіння. Додатком №1 до договору було передбачено порядок погашення заборгованості за кредитним договором щомісячно по 4517,38 доларів США. Відповідно до договору від 17 вересня 2009 року про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору №1429 від 21 липня 2008 року сторони домовились, зокрема про те, що кредитором надано позичальнику кредит у сумі 280000 доларів США зі сплатою 15% річних на умовах, визначених цим договором. Термін користування кредитом з 21 липня 2008 року до 16 вересня 2034 року.

23 квітня 2013 року між позивачем та публічним акціонерним товариством Креді ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін та доповнень №2 до кредитного договору №1429 від 21 липня 2008 року, відповідно до якого у якості забезпечення погашення виконання позичальником своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також інших платежів укладається договір іпотеки, договори поруки та інші.

26 грудня 2016 року між позивачем та публічним акціонерним товариством Креді ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін та доповнень №3 (про зміну валюти та часткове прощення боргу) до кредитного договору №1429 від 21 липня 2008 року, відповідно до якого за умови погашення ОСОБА_2 в день укладання цієї угоди заборгованості за кредитом у розмірі не менше ніж 50% від суми заборгованості по кредиту у сумі 3769540,44 грн., банк у відповідності до ст.605 ЦК України припиняє зобовязання позичальника щодо погашення залишку кредиту у розмірі 50% від суми заборгованості, тобто здійснює анулювання (прощення) залишку заборгованості за кредитом, що становить 3769540,43 грн. після такого погашення. Також сторони домовились змінити валюту зобовязання та валюту виконання зобовязань та встановити, що такою є гривня.

Станом на 26 грудня 2016 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором становила 287019,76 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на дату укладення угоди складає 7539080,87 грн.. Також зазначено, що позивач є належним чином повідомлений про прощення йому зобовязань по кредиту, при прощенні боргу у позичальника виникає оподатковуваний дохід та він зобовязаний подати до податкового органу декларацію, сплатити податки та збори з такого доходу, включити суму отриманого доходу у вигляді прощеного боргу до розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку - фізичних осіб за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено.

В той же день, позивачем була здійснена сплата вищезазначеної заборгованості, на підтвердження чого була складена довідка від 28 грудня 2016 року №74012/359/БТ, за змістом якої станом на 27 грудня 2016 року заборгованість за кредитним договором погашена у повному обсязі шляхом реалізації спеціальної програми реструктуризації заборгованості, а саме частковим погашенням боргу.

ОСОБА_4 направив до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонській області податковий розрахунок сум доходу (у вигляді додаткового блага), нарахованого на користь платників податку і сум утриманого з них податку в період з 01 жовтня 2016 року по 31 грудня 2016 року - форма 1ДФ із зазначенням розміру суми прощеної основної заборгованості ОСОБА_2 за кредитом, перерахованим у національну валюту України за курсом НБУ станом на 26 грудня 2016 року, що становило 3769540,43 грн..

Приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення від 12 жовтня 2017 року відповідача виходив з тієї обставини, що ОСОБА_2 помилково не включено у 2016 році до загального річного оподаткованого доходу суми доходу у вигляді додаткового блага у розмірі 3769540,43 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб у сумі 678393,26 грн. та п.п.1.2 п.16 п.10 розділ ХХ ПК України - військового збору у сумі 56532,77грн..

Колегія суддів вважає вказані висновки податкового органу помилковими та зазначає, що відповідно до ст.163.1 ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно з ст.164.1 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

За змістом ст.14.1.56 та 54 ПК України вбачається, що доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами. Доходом з джерелом його походження з України є будь-який дохід, отриманий резидентом або нерезидентом, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України, її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно з ст.14.1.47 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

З аналізу наведених положень ПК України можна зробити висновок, що до доходів взагалі та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.

Так, відповідно до абз."д" ст.164.2.17 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Разом з тим, законодавцем було доповнено підрозділ 1 розділу XX, пунктом 8 згідно із Законом № 321-УПІ від 09 квітня 2015 року Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобовязань, яким, зокрема, встановлено, що: «Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року».

Отже, з аналізу наведеного вбачається, що до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу не повинна бути включена курсова різниця між сумою основного (прощеного) боргу в іноземній валюті за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов'язання з іноземної валюти у гривню та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 01 січня 2014 року. Тобто, курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощенного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.

З матеріалів справи вбачається, наявність у ОСОБА_2 боргу за кредитним договором станом на 26 грудня 2016 року в розмірі 287019,76 дол. США. За вказаним договором сторони домовились змінити валюту зобовязання та валюту виконання зобовязання за Кредитним договором та встановити, що такою є гривня, тому станом на 26 грудня 2016 року заборгованість позичальника ОСОБА_2 в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на дату укладення угоди склала 7539080,87 грн.. Банк анулював заборгованість в розмірі 3769540,43 грн. при умові сплати позивачем 3769540,44 грн. кредиту. Так, за курсом Нацбанку України станом на день прощення суми боргу в гривневому еквіваленті вона складала 7539080,87 грн., ця ж сума прощеного боргу в гривневому еквіваленті станом на 01 січня 2014 року становила 2294148,94 грн. за валютним курсом долара США до Української гривні - 7,993 грн..

Таким чином, різниця між 7539080,87 грн. та 2294148,94 грн. складає 5244931,93 грн., є курсовою різницею та не вважається доходом (додатковим благом) в цілях оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

Підпунктом 1.7 пункту 16-1 Підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України передбачено, що звільняються від оподаткування військовим збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою).

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12 жовтня 2017 року за № 6 про збільшення суми грошового зобов'язання по сплаті податку на доходи фізичних осіб на суму 678393 грн. 26 коп. та зі штрафними санкціями 169598 грн. 32 коп., та № 6 про збільшення суми грошового зобов'язання по сплаті військового збору на суму 56532 грн. 77 коп. із штрафними санкціями 14133грн. 19 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, за змістом ідентичні наданим до адміністративного позову запереченням, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321,322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області - залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку ст.328-331 КАС України.

Головуючий суддя ОСОБА_5
Судді ОСОБА_6 ОСОБА_1