Справа № 805/2138/16-а
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2018 Київ К/9901/15082/18 805/2138/16-а
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби у Донецькій області

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року (головуючий суддя- Куденков К.О.)

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року (колегія суддів: головуючий суддя - Блохін А.А., судді - Гаврищук Т.Г. та Сухарьок М.Г.)

у справі № 805/2138/16-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агротіс»»

до Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року позивач звернувся в Донецький окружний адміністративний суд з позовом до Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що штрафні та фінансові санкції за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції до платників єдиного внеску, що знаходяться на території проведення антитерористичної операції, не застосовуються.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені №192 від 11 квітня 2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанцій зазначили про протиправність застосування контролюючим органом до позивача як суб'єкта господарювання, який знаходиться на території проведення антитерористичної операції, штрафних (фінансових) санкцій та пені за невиконання обов'язків платника єдиного внеску.

Не погоджуючись з зазначеними рішеннями судів попередніх інстанцій відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на те, що позивачем, всупереч вимог законодавства не надано сертифікат Торгово-промислової палати на підтвердження обставин непереборної сили (форм-мажору), що сталися на території проведення антитерористичної операції.

Відзиву на касаційну скаргу від позивача не надійшло, що в силу ч. 4 ст. 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанції.

Пунктом 4 частини першої Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

02 січня 2018 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду в порядку, передбаченому Розділом VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Агрофірма «Агротіс»» зареєстровано як юридична особа (КОД ), місцезнаходження юридичної особи: 85672, Донецька область, Мар'їнський район, с. Павлівка, вул. Центральна, 84 (а.с. 8-14).

Відокремлений підрозділ позивача - Філія «Костянтинівська» знаходиться за адресою 85653, Донецька область, Мар'їнський район, с. Костянтинівка, вул. Миру, 2 та згідно з довідкою ДПА від 27.05.2005 № 34 про взяття на облік платника податків з 20.01.2004 перебуває на обліку в Мар'їнській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (а.с. 11, 111).

Як вірно встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, посадовими особами відповідача було прийнято рішення від 11.04.2016 №192 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовно штраф у розмірі 6 977 грн. 94 коп. за період з 21.11.2014 до 12.12.2014 та нарахована пеня у розмірі 1 535 грн. 11 коп. (а.с. 15).

Факт порушення термінів сплати єдиного внеску позивач не заперечує.

Надаючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, на думку колегії суддів, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 10 та ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу, а за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Указом Президента України від 14.04.2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року №1669-VII, яким, крім іншого, внесені зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та доповнено його розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» п. 9-3, який передбачає, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

З аналізу зазначених норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства вбачається, що підставою для звільнення платників єдиного внеску від відповідальності за невиконання вимог законодавства щодо його вчасної сплати, є факт перебування такого платника на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до вказаного Розпорядження до зазначених населених пунктів належить у тому числі й с. Костянтинівка, Мар'їнського району, Донецької області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р.

Разом з тим, 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Відповідно до пунктів 1, 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; Розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053».

Згідно з додатком до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р, с. Костянтинівка Мар'їнського району, Донецької області віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин, позивач знаходився на території проведення антитерористичної операції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що законодавством встановлено граничний термін подання заяви щодо звільнення від відповідальності, а саме тридцять календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції, а отже позивач такої можливості не позбавлений.

Факт передчасного подання позивачем 15 березня 2016 року заяви щодо звільнення його від відповідальності за невиконання своїх обов'язків, передбачених ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не свідчить про правомірність застосування податковим органом до платника єдиного внеску штрафів та пені за невиконання вимог законодавства щодо його вчасної сплати.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника про те, що єдиною підставою для звільнення платника єдиного внеску від виконання своїх обов'язків, передбачених ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є саме сертифікат Торгово-промислової палати України, оскільки в силу статті 10 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» зазначений сертифікат є єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили. При цьому згідно з п. 9-3, 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» підставою для звільнення платників єдиного внеску від відповідальності за невиконання вимог законодавства щодо його вчасної сплати, є саме факт перебування такого платника на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція та відповідна заява платника єдиного внеску, подана у встановлений законом строк.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідний сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України №991 про настання обставин непереборної сили, виданий ТОВ «Агрофірма «Агротіс», міститься в матеріалах справи на а.с. 16-17.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про протиправність оскаржуваного рішення відповідача.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та здійснивши системний аналіз долучених до справи доказів, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби у Донецькій області залишити без задоволення, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова