Справа № 369/8761/16
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

16 лютого 2018 року № 369/8761/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Власенкової О.О., за участі секретаря судового засідання Карпенка Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (далі також - позивач)

до Міністерства оборони України (далі також - відповідач)

третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби;

- зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІІ групи у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що позивач в період з квітня 1982 року по серпень 1984 року проходив військову службу, а з жовтня 1982 року по серпень 1984 року виконував інтернаціональний обов`язок у складі діючої армії в країнах, де велись бойові дії (Афганістан) та отримав поранення.

Позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок травми, контузії та захворювання, пов`язаних з виконанням військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Ураховуючи викладене, позивач звернувся із заявою в установленому порядку до Міністерства оборони України щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, у чому йому відмовлено.

Згідно з доводами позивача така відмова є протиправною, що порушує його право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи щодо позову заперечили, стверджуючи про його необґрунтованість та просили відмовити в його задоволенні. Зазначили про відсутність відмови Міністерства оборони України щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, оскільки подані позивачем документи були повернуті на доопрацювання Комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби.

Водночас зазначили, що причиною такого повернення була відсутність повного переліку документів, необхідних для позитивного вирішення питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби, зокрема документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), а саме про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

Як вбачається з матеріалів справи, наприкінці 2015 року позивач в установленому порядку звернувся до відповідача із заявою про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги з огляду на встановлення йому ІІІ групи інвалідності у зв`язку із захворюванням, пораненням, пов`язаними з виконанням інтернаціонального обов`язку при проходженні військової служби в країнах, де велись бойові дії.

До заяви позивачем надано:

- копію виписки із акта огляду МСЕК від 23.12.2014 № 0197924;

- копію витягу із протоколу ЦВЛК;

- копію висновку судово-медичної експертизи (протокол від 20.08.2014 №2381);

- довідку Києво-Святошинського районного військового комісаріату від 21.10.2014 №1/81 про проходження служби у в/ч НОМЕР_1 з 04.1982 по 10.1982, у в/ч пп 93978 з 10.1982 по 08.1984, в тому числі у складі діючої армії в період бойових дій у в/ч пп 93978 з 30.10.1982 по 23.08.1984;

- копію військового квитка;

- копію паспорта та ідентифікаційного коду.

Листом від 04.01.2016 №2/5/18 Київський обласний військовий комісаріат направив заяву позивача із наданими ним документами до Міністерства оборони України для вирішення питання про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги.

Відповідно до протоколу Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 20.05.2016 документи позивача повернуті до Київського обласного військового комісаріату на доопрацювання.

Вирішуючи цей спір, суд виходить із такого.

Частиною першою статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон) визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті (підпункт 4 частини другої статті 16 Закону).

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 16-2 Закону одноразову грошова допомога призначається і виплачується в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІІ групи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975).

Відповідно до пункту 11 Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Ураховуючи перелік зазначених документів, суд погоджується із доводами відповідача та третьої особи, що до заяви про призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачем не надано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Вимога щодо надання такого документа пов`язана з необхідністю виконання норм статті 16-4 Закону , якими визначені підстави, за якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється. Законодавцем встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком вже перелічених:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

г) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).

Представник позивача у судовому засіданні не заперечувала відсутності у позивача згаданого документа, відсутність якого пояснила тим, що задля його отримання необхідно звертатися до відповідних архівних служб Російської Федерації, що потребує значних коштів, окрім того, за інформацією позивача, відповіді на такі запити, як правило, не надаються,

З копії витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв (протокол від 20.08.2014 №2381) вбачається, що травма, контузія та захворювання позивача пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Тобто, зазначеним документом фактично встановлено причинний зв`язок між пораненням, контузією і захворюванням з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні позивача в країнах, де велись бойові дії.

Однак зазначений протокол не містить інформації про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Доцільно зауважити, що з огляду на відсутність у пункті 22 військового квитка позивача будь-яких записів про його поранення та контузії, де також має зазначатися дата та характер поранень, суд погоджується з доводами відповідача та третьої особи стосовно того, що запис, який міститься у витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв (протокол від 20.08.2014 №2381) про те, що захворювання позивача є наслідком його поранення (контузії) і пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та підтверджене військово-медичними і військово-обліковими документами, в дійсності не ґрунтується на військово-облікових документах.

Військово-облікові документи на підтвердження факту поранень позивача під час проходження військової служби відсутні.

Не надано такі документи позивачем також до суду.

При цьому відповідач зазначив, що згідно з пунктом 21.21 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Положення №402), огляд судово-медичним експертом для встановлення характеру і давності тілесних ушкоджень проводиться за направленням військового комісара, тоді як військовий комісар такого направлення позивачу не надав.

Тоді, як згідно з доводами відповідача, висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи, наданий позивачем разом із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, містить інформацію про те, що огляд проводився на підставі заяви позивача. Інформація про причини та обставини поранення взята зі слів особи, що підлягала огляду, та документально не підтверджена.

Доцільно зауважити, що указаний висновок спеціаліста судово-медичної експертизи ні позивачем, ні відповідачем до суду не надано, що позбавило суд можливості оцінити цей документ.

Згідно з пунктом 21.22 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Положення №402), визначено, що розшук архівних документів, необхідних для вирішення питання про причинний зв`язок захворювань (поранень) колишніх військовослужбовців, проводять військові комісаріати.

Як зазначив у судовому засіданні представник третьої особи, позивач до Київського обласного військового комісаріату щодо сприяння в отриманні необхідних архівних довідок не звертався. Стосовно доводів представника про ненадання архівними службами Російської Федерації відповідей на запити зауважив про низку фактів надання Центральним архівом Міністерства оборони Російської Федерації довідок на підтвердження обставин (фактів) отриманих військовослужбовцями поранень, контузій, травм, іншої інформації.

За відсутності військово-облікових документів на підтвердження факту поранень позивача під час проходження військової служби та вищевказаної довідки суд дійшов висновку про відсутність у позивача усіх визначених Порядком №975 документів, необхідних для вирішення відповідачем питання про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги.

Водночас суд погоджується з доводами відповідача та третьої особи про відсутність відмови Міністерства оборони України щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, що підтверджується змістом протоколу від 20.05.2016 засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, згідно з яким документи позивача повернуті до Київського обласного військового комісаріату на доопрацювання.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Оскільки відмова Міністерства оборони України щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності відсутня, у суду відсутні підстави для визнання протиправними дій названого Міністерства щодо такої відмови.

Крім того, за відсутності усіх необхідних документів, визначених Порядком №975, суд не вбачає підстав для зобов`язання міністерства оборони України нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності.

Відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства, суд

В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 з урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Суддя О.О. Власенкова

Повний текст рішення суду складено та підписано 19.02.2018.