Справа № 338/1010/17
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/787/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Макарика В.Я., Судової-Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання: Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2017 року, прийняту суддею Битківським Л.М. в смт.Борородчани Богородчанського району Івано-Франківської області о 10:11, у справі №338/1010/17 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідача - інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії АР №828348 від 03.04.2017 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем порушено вимоги щодо порядку притягнення до адміністративної відповідальності при винесенні оскаржуваної постанови.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено.

Постанову інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень скасовано.

Постанова мотивована тим, що позивач не заперечує відсутності на момент зупинки транспортного засобу паперового примірника поліса, однак ним було поліцейському запропоновано оглянути на екрані мобільного телефону електронну копію зазначеного документа. Зважаючи на те, що норма закону не містить чіткої вказівки щодо обовязку водія мати при собі саме паперовий екземпляр поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відповідачем та його представником доводи позивача щодо намагання представити для огляду електронну копію поліса не спростовані, суд дійшов висновку про безпідставне визнання винним ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП без наявності належних та допустимих доказів вчинення такого.

Не погоджуючись із постановою суду, представника відповідача ОСОБА_2 оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає, що постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Так, судом з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, винесеної інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 серії АР №828348 від 03 квітня 2017 року, встановлено, що ОСОБА_3 03 квітня 2017 року о 11:05, керуючи транспортним засобом марки «Toyota Avensis» н.з.АТ6157ВВ в м.Івано-Франківськ по вул.Галицька, 80-а, користувався засобами звязку, тримаючи їх у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону, при собі не мав поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

ОСОБА_3, вважаючи постанову, винесену інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1, серії АР №828348 від 03 квітня 2017 року протиправною, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України Про Національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух, встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.1 ПДР України - ці Правила відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Розділом ІІ Правил визначено обовязки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Згідно з п.2.1 водій механічного транспортного засобу, зокрема, повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2.4 а) ПДР України встановлено обов»язок водія на вимогу поліцейського зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Водієві забороняється під час руху транспрортного засобу користуватись засобами звязку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними службових завдань) (п.2.9 ПДР України).

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП настає, зокрема, в разі користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання) та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст.222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обовязок субєкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобовязаний подати докази на спростування таких заперечень.

В силу ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з матеріалів справи, підставою для зупинки транспортного засобу позивача на вимогу поліцейського стало користування позивачем під час руху засобом звязку, тримаючи його у руці. Після зупинки транспортного засобу відповідачем частково виконано вимогу представника патрульної поліції про предявлення документів, передбачених підпунктами а), б), ґ) п.2.1 ПДР України. Так, позивачем надано лише посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Діючого полісу (сертифікату) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів представнику патрульної поліції позивачем не предявлено.

При цьому позивачем не заперечуться факт відсутності на момент зупинки транспортного засобу документа, на обовязкову наявність якого при собі встановлено пп.ґ) п.2.1 ПДР України.

Таким чином, приймаючи оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення, відповідачем оцінено наявні докази, повно і об'єктивно досліджено всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це передбачено ст. 252 КУпАП.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження доводів, якими позивач спростовує висновки інспектора.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, розмір штрафу відповідає санкції ч.1 ст. 126 КУпАП.

Доказів упередженості відповідача щодо позивача перед судом не доведено. Підстав для сумніву щодо об`єктивності відповідача щодо позивача не вказано.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню в частині визнання дій відповідача протиправними.

Керуючись статтями 242, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити, а постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2017 року у справі №338/1010/17 скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6