Справа № 347/1845/16
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/10211/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Багрія В.М., Гінди О.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2016 року (суддя Крилюк М.І., м. Косів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 17 жовтня 2016 року звернулася до суду з позовом до головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 30.09.2016 №227/1009/02-43/2016; закриття провадження у справі. Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю Постанови та наявністю підстав для її скасування, оскільки така прийнята всупереч вимогам чинного законодавства, із істотним порушенням прав позивача, без її присутності.

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2016 року у справі №347/1845/16 заявлений позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю дій інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 при винесенні оскарженої Постанови та відсутністю підстав для її скасування.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а тому у відповідності до ч.4 ст.229, ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2016 головним інспектором будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №227/1009/02-43/2016, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 100 грн. за невиконання умов припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правилвід 25.08.2015, чим порушено абз.3 п.14 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553.

Приписом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові від 25.08.2015, виданого ОСОБА_2, встановлено, що позивачем самовільно розпочато будівництво господарської будівлі (гаражу), а саме залито фундамент по вул. Грушевського, 29 в м. Косів, що є порушенням п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»(далі - Закон №3038-VI). Даним приписом зобовязано позивача усунути виявлене порушення шляхом реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, або приведення ділянки до попереднього стану до 25.08.2016.

Не погодившись із Постановою позивач звернулася до адміністративного суду із цим позовом.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що позивач не повідомлявся про розгляд справи про адміністративне правопорушення та не викликався на розгляд вказаної справи, що суперечить нормам КУпАП. Окрім цього, Постанова не відповідає вимогам ст.268 КУпАП, що є підставою для її скасування.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України за змістом статей 6, 7 Закону №3038-VI здійснює управління у сфері містобудівної діяльності, зокрема, контроль за дотриманням законодавства, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з нормами вище зазначеної статті державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553.

Відповідно до підпунктів 2 та 3 п.11 Порядку і п.2 ч.4 ст.41 Закону №3038-VI посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.

Пунктом 17Порядку №553 передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

За ч.1 ст.188-42 КУпАП адміністративна відповідальність настає за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю, що тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 22 Порядку №553, постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч вимогам ст.278 КУпАП України, відповідачем при винесенні постанови не були дотримані вимоги вказаної статті щодо перевірки органом (посадовою особою) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що орган який розглядав справу про адміністративне правопорушення не сповістив позивача про час і місце розгляду справи, позбавивши таким чином її прав на здійснення свого захисту, тобто порушив її права передбачені ст.268 КУпАП та Конституцією України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідачем не надано суду доказів належного повідомлення позивача про розгляд щодо неї матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

За змістом ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, апеляційний суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним Постанови у справі про адміністративне правопорушення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та цілком підставними.

Доводи апелянта про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування Постанови, якою на ОСОБА_2 накладено стягнення - штраф в розмірі 5100 грн. за ч.1 ст.188-42, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки такі спростовуються вищенаведеними мотивами.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду першої інстанції, а тому підстав для його скасування, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.271, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2016 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повне судове рішення складено 15 лютого 2018 року.