Справа № 822/38/18
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/38/18
РІШЕННЯ

іменем України

05 лютого 2018 рокум. Хмельницький

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

за участі:секретаря судового засідання Варченко В.В. позивача ОСОБА_2 представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в ОСОБА_1 окружний адміністративний суд з позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати рішення ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, викладене у листі № 32/к-10 від 28.12.2017 року про відмову ОСОБА_2 в перерахунку пенсії з 28.12.2017 року за вислугу років в розмірі 90 відсотків від сум місячної заробітної плати, зазначених у листі прокуратури Хмельницької області № 18-1874 вих. 17 від 27.12.2017 року без обмеження максимальним розміром на підставі статті 50-1 ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" в редакції від 09.08.2003 року, що діяла на час призначення йому пенсії у зв'язку із змінами розміру заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", якою підвищено посадові оклади працівникам прокуратури, розміри яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" неправомірними;

- зобов'язати Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити ОСОБА_2 з 28.12.2017 року перерахунок пенсії від сум місячної заробітної плати, зазначених у листі прокуратури Хмельницької області № 18-1874 вих. 17 від 27.12.2017 року без обмеження максимальним розміром на підставі статті 50-1 ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" в редакції від 09.08.2003 року, що діяла на час призначення йому пенсії, в розмірі 90 відсотків, у зв'язку із змінами розміру заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", якою підвищено посадові оклади працівникам прокуратури, розміри яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури", та виплатити йому різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, перерахувавши її на його особистий пенсійний рахунок.

05.01.18 року ухвалою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження у даній справі, та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 05.02.2018 року о 10:30 год.

В обгрунтування позову позивач зазначає, що він працював в органах прокуратури на різних посадах з 02 серпня 1988 року по 31 березня 2015 року.

У березні 2004 року йому призначено пенсію за вислугою років на підставі статті 50-1 ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" (в редакції ОСОБА_4 № 1789-XII від 09.08.2003 року, чинній на час призначення пенсії) в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати.

31.03.2015 року наказом прокурора Хмельницької області № 324к від 24.03.2015 року його звільнено з посади начальника управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури області, за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію.

У зв'язку із змінами в оплаті праці працівників прокуратури та відмовою органів Пенсійного фонду України здійснювати йому перерахунок пенсії він неодноразово звертався за захистом своїх прав до суду.

Зазначає, що рішення судів були прийняті на його користь, та ними було зобов'язано органи Пенсійного фонду України здійснювати йому перерахунок пенсії.

У зв'язку із черговими змінами в оплаті праці працівників прокуратури, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", якою підвищено посадові оклади працівникам прокуратури, розміри яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" 28.12.2017 року позивач звернувся до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із вимогою здійснити йому перерахунок пенсії відповідно до статті 50-1 ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" в редакції від 09.08.2003 року, чинній на час призначення йому пенсії, в розмірі 90 відсотків від сум місячної заробітної плати, за відповідною посадою, з якої він вийшов на пенсію, з урахуванням виплат працюючим працівникам зазначених у листі-довідці прокуратури Хмельницької області № 18-1874 вих. 17 від 27.12.2017 року без обмеження максимальним розміром.

Листом від 28.12.2017 року № 32/к-10 Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області відмовило позивачу в перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від заробітної плати без обмеження максимальним розміром.

Позивач вважає, що відмовивши в здійсненні перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від заробітної плати, розмір якої визначено у листі-довідці прокуратури Хмельницької області № 18-1874 вих. 17 від 27.12.2017 року, без обмеження максимальним розміром на підставі статті 50-1 ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" № 1789-XII в редакції від 09.08.2003 року, тобто на підставі норми, яка діяла на момент призначення йому пенсії, Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області не вірно тлумачило норми ОСОБА_4, діяло поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції України та ОСОБА_4 України.

Тому з врахуванням викладених обставин позивач звернувся з даним адміністративним позовом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, та надав суду пояснення за змістом даного адміністративного позову.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, та надала суду пояснення згідно поданого відзиву на даний адміністративний позов.

В обгрунтування відзиву представник відповідача зазначила, що на момент звернення позивача щодо перерахунку пенсії відповідно до статті 50-1 ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" № 1789-XII в редакції від 09.08.2003 року, норми вказаного ОСОБА_4 втратили свою чинність, оскільки введено в дію новий ОСОБА_5 № 1697-VII, яким на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України, а також обмеження щодо виплати та обчислення розміру пенсії, та який є спеціальним по відношенню до спірних правовідносин, тому у задоволенні даного позову необхідно відмовити.

Також зазначила, що частиною 20 статті 86 ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" № 1697-VII передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій визначаються Кабінетом Міністрів України. На даний час в Україні така постанова відсутня, тому законодавчих підстав проведення перерахунку немає.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якій він не погодився із позицією відповідача, викладеною у вказаному відзиві, з підстав його необгрунтованості.

Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач не погодився з правовим обгрунтуванням відповіді позивача на відзив.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером за вислугою років, перебуває на обліку в ОСОБА_1 об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Хмельницької області, та у 2004 році йому призначена пенсія відповідно до статті 50-1 ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року в редакції від 09.08.2003 року в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.

28.12.2017 року позивач звернувся до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про перерахунок пенсії, при цьому надав копію довідки прокуратури Хмельницької області № 18-1874 від 27.12.2017 року.

ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області йому відмовлено в перерахунку пенсії, з посиланням на те, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень ОСОБА_4 України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове забезпечення) призначаються відповідно до ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" та деяких інших законів, у зв'язку з чим, пенсії, призначені у відповідності до ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" не перераховуються.

Позивач не погоджуючись з вказаною відмовою у перерахунку, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суду зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування. Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Окрім того, відповідно до статті 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і ОСОБА_4 України "Про прокуратуру") є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до статті 22 Конституції України не допускається.

Згідно частини 1 статті 50-1 ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року (в редакції від 09.08.2003 року), за правилами якої ОСОБА_2, було призначено пенсію за вислугою років, передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Відповідно до вказаного вище стажу ОСОБА_2, призначено пенсію в розмірі 90% від заробітку.

Частиною 12 статті 50-1 ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року (в редакції від 09.08.2003 року) встановлено, що обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною 17 статті 50-1 ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року (в редакції від 09.08.2003 року) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим ОСОБА_4 призначена пенсія, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею.

Відповідно до частини 2 статті 50-1 ОСОБА_4 України "Про прокуратуру", в редакції чинній з 01.03.2016 року та на час звернення із заявою про перерахунок пенсії, пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Цією ж статтею передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року в редакції чинній на час призначення ОСОБА_2, пенсії не передбачають обмеження максимального (граничного) розміру пенсії, виплату при перерахунку пенсії різниці за минулий час не більше як за 12 місяців.

Змінами у статті 50-1 ОСОБА_4 України "Про прокуратуру", які були внесені ОСОБА_4 України від 08.07.2011 року № 3668-VІ встановлено новий порядок призначення та визначення розміру пенсії за вислугою років прокурорам та слідчим, яка призначається після 08 липня 2011 року та до пункту 5 Прикінцевих положень ОСОБА_4 України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до ОСОБА_4 України "Про прокуратуру". У звязку з викладеним, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються. Крім того частиною 20 статті 86 ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 року передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій визначаються Кабінетом Міністрів України. На сьогодні в Україні така постанова відсутня.

У пункті 5 прикінцевих положень ОСОБА_4 України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213, зазначено лише про призначення пенсій, тобто це стосується осіб, які звертаються вперше про призначення пенсії. Отже, новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений вищевказаними законами не поширюються на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності.

Таким чином, нова редакція статті 50-1 ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року та стаття 86 нового ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 року суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності цих законів.

ОСОБА_6 Суд України неодноразово розглядав питання, повязані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення ОСОБА_6 Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій та від 11жовтня 2005 року № 8-рп/2005 у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання).

У згаданих рішеннях ОСОБА_6 Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у правоохоронних органах держави повязана з ризиком для життя і здоровя, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових, економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Також зазначено, що пільги, компенсації і гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесенням змін до чинних законів за ст.22 Конституції України недопустимі.

Крім того, ОСОБА_6 Суд України в мотивувальній частині рішення від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 щодо офіційного тлумачення положення частини 1 статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали.

У рішенні ОСОБА_6 Суду України у справі № 1-9/2015 від 13 травня 2015 року зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частина перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державного захисту, форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України). ОСОБА_6 Суд України зазначив, що ОСОБА_5 України закріплює основоположні засади права громадян на соціальний захист і відносить до законодавчого регулювання механізм реалізації цього права (абзац сьомий пункт 2 мотивувальної частини рішення від 20 червня 2001 року № 10-рп/2001).

Виходячи із висловленого у рішеннях ОСОБА_6 Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція сформульована і Верховним Судом України, зокрема постановами в адміністративних справах від 10.12.2013 року (справа № 21-420-а-13), від 10.12.2013 року (справа № 21-348-а-13), від 17.12.2013 року ( справа № 21-445-а-13), від 06.10.2015 року (справа № 21-2432/15).

Верховний Суд України вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка діяла на момент призначення пенсії. Також зазначає, що процедури призначення пенсії та перерахунку різні за змістом і механізмом.

Верховною Радою України 02.03.2015 року прийнято ОСОБА_5 України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII у якому в Прикінцевих положеннях передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про прокуратуру»", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

З 15 липня 2015 року введено в дію новий ОСОБА_5 України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII, яким на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення. За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункти 1, 3 статті 116). Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо.

У випадку суперечності норм закону та Конституції України, які прийняті Верховною Радою України вона вирішується на користь Конституції, яка має найвищу юридичну силу. Такого висновку дійшов і ОСОБА_6 Суд України у своєму рішенні у справі № 1-9/2015 від 13 травня 2015 року (пункти 2.1. та 2.2. мотивувальної частини рішення). З огляду на зазначене, визнання ОСОБА_4 України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина ОСОБА_6 Судом України вважається скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Зі спірного питання склалася судова практика (зокрема ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2016 року по справі № 756/ 529/16-а, від 27.09.2017 року по справі № 760/8025/17), ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2017 року у справі № 201/14069/17, ухвала Вищого адміністративного суду України від 11.07.2017 року по справі № К/800/4116/17). В даних ухвалах зазначено, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законами зміни до ОСОБА_4 "Про прокуратуру" стосуються порядку призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення.

Практика Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) дає грунтовні підстави для ствердження, що під час вирішення питань щодо порушення державами учасницями Ради Європи положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, велика увага акцентується на дотриманні державою принципу "правомірних або законних очікувань" та захисту прав людини через призму цього принципу.

Зокрема, в справах "ОСОБА_7 Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії", "Федоренко проти України" ЄСПЛ констатував, що відповідно до прецедентного права органів, які діють на підставі Конвенції, право власності може бути "наявним майном" або коштами, уключаючи позови, для задоволення яких позивач може обгрунтувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності (Рішення від 20.11.1995 року, серія А, № 332, с. 21, п. 31; пункт 21 Рішення ЄСПЛ у справі від 01.06.2006 року "Федоренко проти України").

В контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, поняття "майно" охоплює, як "наявне майно", так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які, заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 Рішення ЄСПЛ від 02.03.2005 року у справі "Von Maltzan and Others v. Germany").

При цьому, ЄСПЛ робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися "активом": вона повинна мати обгрунтовану законну підставу, якою є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин, як на свою власність.

Таким чином, стаття 1 вказаного Першого протоколу повинна бути застосована судом для захисту "правомірних (законних) очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. Правомірні очікування виникають в особи, якщо вона дотримала всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому мала всі підстави вважати таке рішення дійсним і розраховувати на певний стан речей.

Тобто, в зазначених рішеннях ЄСПЛ установив, що наявність "правомірних (законних) очікувань" є передумовою для відповідного захисту. У свою чергу, умовою наявності "правомірних очікувань" у розумінні практики ЄСПЛ, є достатні законні підстави.

Таким чином, "правомірні (законні) очікування" - це очікування можливості здійснення певного права, як прямо гарантованого, так і опосередкованого, у разі, якщо особу не виключено з кола осіб, які є носіями відповідного права.

Окрім того, практикою ЄСПЛ сформовано підхід щодо розуміння правової визначеності, як засадничої складової принципу верховенства права.

Зокрема, в Рішенні ЄСПЛ від 28.11.1999 року в справі "Брумареску проти Румунії" зазначено, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права (пункт 61). Також у Рішенні ЄСПЛ від 13.12. 2001 року в справі "Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови" суд зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).

Водночас із цим, у Рішенні ЄСПЛ від 26 червня 2014 року в справі "Суханов та Ільченко проти України" наголосив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином установленої соціальної допомоги може становити втручання в право власності (пункт 52).

Така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду України, висловленими, зокрема, в постановах від 10.12.2013 року (№ 21-348а13) та від 17.12.2013 року (№21-445а13).

Таким чином, виходячи з наведених рішень Європейського суду з прав людини, ОСОБА_6 Суду України та судів вищого рівня, розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 64 ОСОБА_4 України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" виконавча дирекція Пенсійного фонду зобовязана: здійснювати функції щодо призначення (перерахунку), забезпечення своєчасного та в повному обсязі фінансування і виплати пенсій та надання соціальних послуг.

Згідно підпункту 7 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районних у містах, а також про обєднані управління, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 року № 28-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.02.2015 року за № 41/26486) Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Отже, особи, які отримують пенсію за вислугу років згідно з ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" мають право на її перерахунок органами Пенсійного фонду України на підставі поданих такими пенсіонерами документів, зокрема довідок щодо розміру посадового окладу за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час здійснення перерахунку.

Керуючись статтями 72-77 КАС України суд вважає, що ОСОБА_1 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Хмельницької області належних і допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій, які стосуються спірних правовідносин, не надано.

Згідно частин 1-3 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень та зобовязати субєкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Системний аналіз наведених норм матеріального і процесуального права дозволяє скласти висновок про можливість визнання оскаржуваних дій субєкта владних повноважень протиправними, визнання протиправним та скасування індивідуального акту - оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень та зобовязання останнього вчинити необхідні дії з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у вигляді перерахунку призначеної йому раніше пенсії у звязку із підвищенням посадового окладу діючим прокурорам.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, оскільки вони є обгрунтованими.

Визнання ОСОБА_4 України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VІІ правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянин вважається скасуванням або обмеженням цих прав і свобод, а безпідставне поширення його на нове законодавство є порушенням статті 58 Конституції України. Зміни внесені до ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" стосуються нових призначень пенсії, а не перерахунку раніше призначеної пенсії. При перерахунку пенсії позивачеві має застосовуватися норма, яка діяла на момент призначення пенсії.

Згідно статті 50-1 ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року (в редакції від 09.08.2003 року) , за правилами якого ОСОБА_2, було призначено пенсію за вислугою років, передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Відповідно до вказаного вище стажу ОСОБА_2, на відповідних посадах, йому слід здійснити перерахунок пенсії виходячи з показника 90 % від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру.

З врахуванням викладених обставин, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ч. 1, ч. 12, ч. 17 ст. 50-1 ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року , статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 м. Хмельницький до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (вул. Кам'янецька, 122/2, м. Хмельницький, 29018, ) про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, викладене у листі № 32/к-10 від 28.12.2017 року, про відмову ОСОБА_2 в перерахунку пенсії з 28.12.2017 року за вислугу років в розмірі 90 % від сум місячної заробітної плати, зазначених у довідці прокуратури Хмельницької області № 18-1874 від 27.12.2017 року без обмеження максимального її розміру, відповідно до статті 50-1 ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" в редакції від 09.08.2003 року, що діяла на момент призначення пенсії ОСОБА_2.

Зобов'язати Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити з 28.12.2017 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, відповідно до статті 50-1 ОСОБА_4 України "Про прокуратуру" в редакції від 09.08.2003 року, що діяла на момент призначення пенсії ОСОБА_2, в розмірі 90 % від сум місячної заробітної плати, зазначених у довідці прокуратури Хмельницької області № 18-1874 від 27.12.2017 року без обмеження максимального її розміру, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704,80 грн., (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 08 лютого 2018 року

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_8
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_8