Справа № 520/8066/17
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 520/8066/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Куриленко О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: Потапчука В.О. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на Постанову Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора Управління патрульної поліції у м. Одеса, сержанта поліції ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Інспектора Управління патрульної поліції у м. Одеса, сержанта поліції ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги мотивував тим, що постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною, оскільки відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2017 року позов залишено без задоволення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що 04.07.2017 він керував автомобілем Honda CR-V, державний знак НОМЕР_1, по вулиці Грушевського в м. Одесі, рухався в правій смузі. Переді ним рухався легковий автомобіль, а перед ним вантажний автомобіль ЗИЛ. Перед перехрестям з вулицею Парковою він пропустив перед собою мінівєн, якій був запаркований на тротуарі. На перехресті вулиць Грушевського та Паркової водій мінівєн повернув праворуч та він помітив, що за перехрестям водій вантажного автомобілю та легкового автомобілю, який рухався за ним розпочали маневр з перестроювання в ліву смугу через запаркований на автобусній зупинці автомобіль. Оцінивши дорожню обстановку та врахувавши приписи п. 11.10. ПДР він дійшов висновку, що має можливість безпечно для інших учасників дорожнього руху перестроїтись в лівий ряд для обїзду перешкоди. Сигнал світловим покажчиком повороту він не подавав саме тому, що по-перше, завчасно, як це регламентується ПДР, у даній дорожній обстановці це було зробити не можливо - тобто сигнал був поданий за мить до моменту вчинення маневру, а по-друге у момент перестроювання він знаходився вже на перехресті, і сигнал світлового покажчика лівого повороту на перехресті міг привести до того, що водій транспортного засобу, який рухався в лівій смузі та внаслідок маневру, який він виконав, опинився позаду нього, та водії, які знаходяться на зустрічній полосі руху, могли невірно розцінити його наміри.

Відповідач надав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в якому крім посилання на порушення позивачем п. «б» п. 9.2 ПДР України та вчинення правопорушення передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП зазначив, що позивач надав інспектору особисті пояснення, зафіксовані відеозаписом № 1- з нагрудної камери П5ПХ300019_ВН00019, в яких посилався на те, що на перехресті не подав попереджувальний сигнал перед перестроюванням з лівої смуги в праву, щоб не вводити в оману інших учасників дорожнього руху, оскільки «хоч там і заборонений поворот наліво, але люди повертають».

Учасники справи сповіщались належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання, однак своїм правом на участь в розгляді апеляційної скарги не скористались та у судове засідання не з'явилися, тому судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження згідно ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 04 липня 2017 року інспектором 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі сержантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову Серії ЕАА № 120205 у справі про адміністративне правопорушення, якою до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З даної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2, 04.07.2017 року близько о 09:55 год. в м. Одесі по вул. Крайня 47 здійснив зміну напрямку руху на перехресті вулиць Грушевського та Паркова, а саме під час перестроювання з лівої Смуги в праву, чим порушив п. 9.2.6 ПДР.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п. «б» п. 9.2 ОСОБА_4 дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворот або розворотом.

Натомість позивач стверджує, що під час проїзду перехрестя вулиць Грушевського та Паркова він правил дорожнього руху не порушував, оскільки виконував фактично обїзд.

Однак, вказані доводи позивача спростовуються відеозаписом № з нагрудної камери DSJX300106_ВН00106 інспектора Літвіна Віталія Вікторовича, на якій зафіксований факт порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху.

Крім того позивач надав інспектору особисті пояснення, зафіксовані відеозаписом № 1- з нагрудної камери DSJX300019_ВН00019, в яких посилався на те, що на перехресті не подав попереджувальний сигнал перед перестроюванням з лівої смуги в праву, щоб не вводити в оману інших учасників дорожнього руху, оскільки «хоч там і заборонений поворот наліво, але люди повертають».

Апелянт в своїй апеляційній скарзі також вказує, що «за таких обставин не подавати сигнал повороту було більш небезпечним, ніж подавати його». Наданий же ним запис відео реєстратора навпаки підтверджує правомірність дій службової особи щодо винесення відносно позивача постанови серія ЕАА № 120205 від 04.07.2017 року по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України в редакції до 15.12.2017 року, яка кореспондується зі ст. 72 нової редакції КАС України, - доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 71 КАС України в редакції до 15.12.2017 року, яка кореспондується зі ст. 77 нової редакції КАС України, - кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

За таких обставин, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов до висновку що порушення п. «б» п. 9.2 ПДР України та вчинення правопорушення передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП, ОСОБА_2, 04 липня 2017 року мало місце, та відмовив у задоволенні позову у повному обсязі.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2017 року по справі № 520/8066/17, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

суддя-доповідач: ОСОБА_1
судді: ОСОБА_5
ОСОБА_6