Справа № 804/3516/17
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2018 рокусправа № 804/3516/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Прокопчук Т.С.

судді: Кругового О.О. Мельника В.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю науково виробниче підприємство «Торговий дім «СТАЛКЕР»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року (суддя: Врона О.В) по адміністративній справі № 804/3516/17

за адміністративним позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю науково виробниче підприємство «Торговий дім «СТАЛКЕР» до ОСОБА_2 управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю науково виробниче підприємство «Торговий дім «СТАЛКЕР» (далі ТОВ НВП «ТД «СТАЛКЕР») 02.06.2017 року звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі ГУ ДФС у Дніпропетровській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати винесене відповідачем 03.05.2017 року податкове повідомлення рішення №, яким йому нараховано суму пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 64 912,24 грн.; стягнути на його користь з відповідача сплачену суму судового збору.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ТОВ НВП «ТД «СТАЛКЕР» подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити. Апеляційна скарга обґрунтована неправомірністю висновків суду першої інстанції про порушення ТОВ НВП «ТД «СТАЛКЕР» граничних термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та неправомірності винесеного ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкового повідомлення рішення № від 03.05.2017 року про нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що протирічить фактичним обставинам справи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм права та правової оцінки обставин у справі суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що в період з 03.04.2017 року по 07.04.2017 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ НВП «ТД «СТАЛКЕР» з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконан ні зовнішньоекономічного контракту №19101 від 19.10.2015 року за період з 19.10.2015 року по 31.03.2017 року, укладеного з ВАТ «ЗАВОД ЭТОН» (Республіка Білорусь), на підставі якої складно акт №3961/04-36-14/38641107 від 14.04.2017 року.

Відповідно до викладених в акті перевірки висновків позивачем порушено приписи ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185/94-ВР від 23.09.1994 року (далі - Закон №185/94-ВР), з урахуванням постанов Національного банку України №863 від 04.12.2015 року, №140 від 03.03.2016 року «Про врегулювання ситуації на грошово кредитному та валютному ринках України» при виконанні контракту №19101 від 19.10.2015 року, укладеного з ВАТ «ЗАВОД ЭТОН» (Республіка Білорусь), в результаті чого на підставі ст. 4 зазначеного Закону ТОВ НВП «ТД «СТАЛКЕР» підлягає нарахуванню сума пені.

На підставі акту перевірки податковим органом 03.05.2017 року винесено податкове повідомлення рішення №, яким позивачу нараховано суму пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 64 912,24 грн., яке оскаржено позивачем в судовому порядку.

Із матеріалів справи вбачається, що 19.10.2015 року між ТОВ НВП «ТД «СТАЛКЕР» (Продавець) та ВАТ «ЗАВОД ЭТОН» (Республіка Білорусія) (Покупець) укладено договір купівлі - продажу №19101 товару, а саме : відливок, заготовки з чавуну, ливарної сталі з послідуючою механічною обробкою в асортименті згідно специфікацій на суму 80 000 Євро, умови поставки FCA - м. Дніпропетровськ, строк оплати - 30 календарних днів з моменту відвантаження товару зі складу постачальника (а.с.11-12).

На виконання умов вищезазначеного договору ТОВ НВІІ «ТД «СТАЛКЕР» на користь ВАТ «ЗАВОД ЭТОН» здійснено постачання партії товару, а саме :заготовок з чавуну корпусу клапана універсальна DN32 100 шт., DN50 97 шт., DN25 100 шт., заготовок з чавуну Фланця DN32 82 шт. на загальну суму 4 553,12 Євро, що підтверджується вантажною митною декларацією №110090000/2015/008819 від 04.12.2015 року та рахунком фактурою №2611-1 від 26.11.2015 року (а.с. 13-15).

02.03.2016 року між ТОВ НВІІ «ТД «СТАЛКЕР» та ВАТ «ЗАВОД ЭТОН» укладено додаткову угоду до договору купівлі продажу №19101 від 19.10.2015 року відповідно до якої передбачена можливість відстрочки платежу за рахунком фактурою №2611-1 від 26.11.2015 року на строк не пізніше 30.07.2016 року (а.с. 30).

Приписами ст. 1 Закону №185/94-ВР, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Разом з тим зазначений Закон надає право Національному банку України запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків ніж ті, що визначені ст. 1, 2 Закону №185/94-ВР.

Станом на час укладення позивачем договору з контрагентом діяли постанови Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» №863 від 04.12.2015 року та №140 від 03.03.2016 року, якими встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів передбачені в ст. 1, 2 Закону №185/94-ВР повинні здійснюватись у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Таким чином, враховуючи приписи ст.1 Закону №185/94-ВР, з урахуванням постанов НБУ №863 від 04.12.2015 року та №140 від 03.03.2016 року, граничний термін оплати постановленого позивачем на користь контрагента товару становить 90 днів з дати його митного оформлення, тобто до 03.03.2016 року.

Стаття 4 Закону №185/94-ВР, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, передбачає, що порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення строків, передбачених ст. 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до ст. 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 % суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені ст. 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до ст. 1 і 2 цього Закону зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені ст. 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до ст. 1 і 2 цього Закону поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених ст. 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до ст. 1 і 2 цього Закону не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Судом першої інстанції встановлена наявність порушення контрагентом ВАТ «ЗАВОД ЭТОН» термінів оплати постановленого позивачем товару в загальному розмірі 4 553,12 Євро, внаслідок чого позивач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою щодо стягнення зазначених коштів з контрагента на його користь, а також 373,10 Євро пені на суму простроченої оплати та 16,40 Євро 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2016 року по справі №904/6187/16 порушено провадження про стягнення заборгованості з ВАТ «ЗАВОД ЭТОН» , рішенням того ж суду від 13.12.2016 року, яке набрало законної сили, позов задоволено частково, на користь позивача з ВАТ «ЗАВОД ЭТОН» стягнута сума основного боргу в розмірі 3 553,12 Євро та 16,40 % річних; в частині стягнення з контрагента на користь позивача суми в розмірі 1000 Євро провадження закрито у звязку з добровільною сплатою у жовтні 2016 року частини боргу.

Враховуючи зазначене судове рішення, норми ст.1,4 Закону №185/94-ВР, а також відсутність доказів звернення позивача до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності нарахування відповідачем ТОВ НВІІ «ТД «СТАЛКЕР» суми пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у загальному розмірі 64 912,24 грн., а саме 44 166,45 грн. за період з 04.03.2016 року по 26.07.2016 року, в розмірі 20 745,79 грн. за період з 04.03.2016 року по 31.10.2016 року відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення - рішення № від 03.05.2017 року.

Доводи апеляційної скарги зазначені обставини не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції в повному обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю науково виробниче підприємство «Торговий дім «СТАЛКЕР» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року по адміністративній справі № 804/3516/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складання в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 09 лютого 2018 року.

Головуючий суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: В.В. Мельник