Справа № 814/1201/17
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/1201/17

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шеметенко Л.П.

судді Потапчука В.О.

судді Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2017 року про закриття провадження по справі № 814/1201/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_2, за участю третьої особи - ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та скасування рішень від 02.02.2017 р. № 33690463 та від 02.02.2017 р. № 33690409,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними дії державного реєстратора-приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (запис 18836481) щодо проведення 02.02.2017 року в 21:09:26 державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення магазину в житловому будинку за адресою: м. Миколаїв, пр. Леніна, 33, з реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 101, за ОСОБА_3; скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно №33690463 від 02.02.2017 року 21:09:26 «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» (запис 18836481 вчинено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_2М.), яким проведено державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення магазину в житловому будинку за адресою: м. Миколаїв, пр. Леніна, 33, з реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 101 за ОСОБА_3; визнати протиправними дії державного реєстратора-приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (запис 18836419) щодо проведення 02.02.2017 року в 20:56:29 державної реєстрації права власності на квартиру двокімнатну за адресою: АДРЕСА_1, з реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 101, за ОСОБА_3; скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно №33690409 від 02.02.2017 року 20:56:09 «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» (запис 18836419 вчинено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_2М.), яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру двокімнатну за адресою: АДРЕСА_1, з реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 101.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2017 року провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, наголошуючи на порушенні судом норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, справу направити на продовження розгляду.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції під час розгляду цієї справи встановлено, що з того самого спору і між тими самими сторонами є рішення (ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 року про відмову у відкритті провадження у справі), яке 09.03.2017 року набрало законної сили.

Врахувавши наведені обставини, суд першої інстанції відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення судового рішення) закрив провадження у цій справі.

Колегія суддів вважає, що висновки суду ґрунтуються на неправильному застосуванні норм процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 2 КАС України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення судового рішення) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення судового рішення) справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зазначені норми адміністративного процесуального законодавства кореспондуються із правилами, наведеними у ч. 1 ст. 17 КАС України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення судового рішення), згідно яких юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 19 КАС України (в редакції, яка діє з 15.12.2017 року) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Таким чином, головною ознакою публічно-правового спору є участь в ньому субєкта владних повноважень, здійснення цим субєктом владних управлінських функцій.

Предметом спору у цій справі є протиправність дій державного реєстратора-приватного нотаріуса щодо проведення 02.02.2017 року державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення магазину в житловому будинку за адресою: м. Миколаїв, пр. Леніна, 33, з реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 101, а також на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, з реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 101, за ОСОБА_3; скасування відповідних рішень державного реєстратора-приватного нотаріуса №33690463 від 02.02.2017 року, №33690409 від 02.02.2017 року «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Так, зі змісту адміністративного позову та матеріалів справи вбачається, що 15.10.2007 року між ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» та позивачем укладено кредитний договір №014/08-112/69789, за умовами якого ОСОБА_4 надав позичальнику 252 000 грн. у вигляді невідновлюваної кредитної лінії зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,50% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 15 жовтня 2017 року включно.

Виконання умов указаного договору забезпечено іпотечними договорами, укладеними 15.10.2007 року між позивачем та ВАТ «ОСОБА_4 Аваль», предметом яких є належні на праві власності ОСОБА_1 нежитлові приміщення - магазин промислових товарів, що розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Леніна, 33, з реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 101, та квартира за адресою: АДРЕСА_1, з реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 101.

Також, з матеріалів справи вбачається та як не заперечується учасниками справи, право вимоги за кредитним договором №014/08-112/69789 від 15.10.2007 року та наведеними іпотечними договорами перейшло ОСОБА_3 згідно договорів про відступлення права вимоги.

На підставі заяви ОСОБА_3 і були проведені реєстраційні дії щодо права власності на вказане майно, які є предметом оскарження за цим позовом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення судового рішення) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Слід зазначити, що згідно із ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, яка діє з 15.12.2017 року) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Колегія суддів враховує те, що неправомірність рішень і дій державного реєстратора, на думку позивача, щодо реєстрації права власності позивач пов'язує із невиконанням умов цивільно-правових угод.

Отже, даний спір не є публічно-правовим, випливає з договірних відносин, у звязку із чим підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства.

Аналогічного висновку дійшла колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 14 червня 2016 року по справі №826/4858/15 (реєстровий номер №59205451).

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення судового рішення) рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Зазначені обставин суд першої інстанції помилково не врахував та ухвалив рішення з порушенням правил предметної підсудності.

Разом з цим, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що спір з питань протиправності рішень і дій державного реєстратора, які є предметом оскарження за цим позовом, знаходиться на розгляді Заводського районного суду м. Миколаєва і вирішується в цивільній справі №487/1222/17.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення судового рішення) суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Наведена норма адміністративного процесуального законодавства кореспондується із приписами п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України (в редакції, яка діє з 15.12.2017 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України (в редакції, яка діє з 15.12.2017 року) у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Водночас, колегія суддів враховує те, що згідно із ч. 1 ст. 319 КАС України (в редакції, яка діє з 15.12.2017 року) порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосовано норми процесуального права, що призвело до ухвалення рішення з порушенням правил юрисдикції адміністративних судів, колегія суддів вважає, що судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 312, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_2, за участю третьої особи - ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та скасування рішень від 02.02.2017 р. № 33690463 та від 02.02.2017 р. № 33690409 закрити.

Розяснити ОСОБА_1, що даний спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Повернути ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) сплачений до Державного бюджету судовий збір у сумі 1 280 грн. згідно квитанції від 29.06.2017 року №0.0.796262051.1, у сумі 480 грн. згідно квитанції від 30.06.2017 року №0.0.797096791.1 та у сумі 1 600 грн. згідно квитанції від 27.09.2017 року №0.0.850950303.1.

Постанова суду апеляційного інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 19.02.2018 р.

Головуючий, суддя: Л.П. Шеметенко

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк