Справа № 522/19178/16-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 р.м. ОдесаСправа № 522/19178/16-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Погрібний С.О.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

За участю: секретаря Недашковської Я.О.

представника апелянта ОСОБА_2 (довіреність від 04.01.2018 року)

представника позивача ОСОБА_3 (згідно ордеру від 05.02.2018 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 31 липня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_5 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одеса ОСОБА_5 від 20.09.2016 року Серії АР №121118 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки інспектора поліції про порушення позивачем правил дорожнього руху є необґрунтованими та не відповідають дійсності, постанова про накладення штрафу прийнята з грубим порушенням вимог Закону, а також без урахування всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення питання щодо наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Зазначене свідчить про не відповідність оскаржуваного рішення вимогам законодавства, що є безумовною підставою для його скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 31 липня 2017 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі. Суд визнав протиправною та скасував постанову Серії АР №121118 від 20 вересня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, ухвалену інспектором патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одеса ОСОБА_5 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за порушення положень частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрив провадження по цій справі у зв'язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою інспектора 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одеса ОСОБА_5 від 20.09.2016 року Серії АР № 12118 застосовано до ОСОБА_4 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 24).

Згідно вказаної постанови, 20.09.2016 року о 17:10 годині позивач, керуючи транспортним засобом Bently Continental номерний знак НОМЕР_1, у м. Одесі на пр-т Шевченко, 4-А, під час руху транспортним засобом користувався засобами звязку, тримаючи його у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону , чим порушив п.п. «д» п. 2.9 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із висновками патрульного інспектора, посилаючись на їх необґрунтованість, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки відповідача про порушення позивачем правил дорожнього руху знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а отже накладення адміністративного стягнення є необґрунтованим.

Водночас, суд першої інстанції вказав на те, що, оскільки накладення адміністративного стягнення відбулось на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто не у відповідності до вимог Закону, враховуючи, що на час розгляду справи сплинуло більш ніж три місяці з дня вчинення адміністративного правопорушення, суд першої інстанції вказав на наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв'язку закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на правильному застосуванні норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, з огляду на наступне.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

Відповідно до п.п. «д» п. 2.9 Правилам від 10.10.2001 року №1306 водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

При цьому, згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із відеозапису події, здійсненого в автоматичному режимі, на який посилається відповідач як на доказ винуватості позивача, встановлено, що позивач користувався засобом зв'язку, тримаючи його у руці, саме під час руху транспортного засобу.

Колегія суддів враховує те, що порушення позивачем п.п. «д» п. 2.9 Правил підтверджується належними та допустимими доказами.

Приписами ч. 2 ст. 122 КУпАП визначено, що користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Оскільки зафіксоване у постанові порушення позивачем правил дорожнього руху знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, висновки поліцейського про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення є правильними.

У звязку із чим колегія суддів вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулось у відповідності до чинного законодавства.

Разом з цим, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що накладення на позивача адміністративного стягнення відбулось із порушенням установленого порядку, з огляду на наступне.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, а саме про порушення, зокрема, правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123) розглядають органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, згідно із ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених, зокрема, ч. 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Правила щодо відсутності в уповноваженої особи складати протокол про адміністративне правопорушення, розгляд якого віднесено, до компетенції Національної поліції передбачаються і в ч. 5 вказаної статті 258 КУпАП, згідно якої, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з цим, згідно із ч. 6 ст. 276 КУпАП Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки виявлене відповідачем адміністративне правопорушення не підлягає оформленню протоколом, колегія суддів вважає, що розгляд питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності має відбуватись на місці його вчинення шляхом складання відповідної постанови, тобто за правилами ч. 4 ст. 258 КУпАП, що кореспондується з положеннями ч. 6 ст. 276 КУпАП.

За таких обставин, складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на місці його вчинення відбулось із повним дотриманням вищенаведених правових норм.

Разом з цим, помилковим є висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням строку притягнення позивача до відповідальності, оскільки у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність відповідних рішень, дій чи бездіяльності у таких справах.

З огляду на те, що суд першої інстанції невірно застосував норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 31 липня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_5 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 19.02.2018 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_1