Справа № 826/1432/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 лютого 2018 року № 826/1432/17

Окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качура І.А., за участю секретаря судових засідань Панченко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росшина» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій,

за участі представників сторін:

представник позивача, Ліщенко Т.М., ;

представник відповідача, Кравченко Є.В.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Росшина» з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення № від 07.10.2016 року, № від 07.10.2016 року, № від 07.10.2016 року, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28.11.2016 року №Ю- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 28 листопада 2016 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що орган доходів і зборів протиправно прирівняв інформаційно-консультативні послуги надані СПД ОСОБА_5 згідно до договорів в межах підприємницької діяльності, який окрім іншого є директором ТОВ «Росшина» до трудового договору, внаслідок чого винесені податкові повідомлення-рішення з приводу нарахування податкових зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та військовий збір є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначивши, що перевіркою дотримання ТОВ «Росшина» Податкового законодавства було встановлено порушення щодо формування грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та військовий збір. Відповідач зазначає, що надані СПД ОСОБА_5 інформаційні послуги не підтверджені документами, а саме звітами про виконання, які б підтверджували достовірність змісту операцій, зазначених в актах виконаних робіт. Враховуючи зазначені порушення, відповідачем було винесено податкові повідомлення-рішення, що відповідають чинному законодавству. Просив відмовити у задоволені адміністративного позову.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечив.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Фактичні обставини свідчать, що на підставі наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 16.08.2016 №5092 та направлень від 29.08.2016 №2211/26-15-14-03-03, №1132/26-15-14-02-01, №1131/26-15-14-02-01, №1133/26-15-14-02-01, №1518/26-15-14-06-03 та від 30.08.2016 № 3936/26-15-14-04-06 виданих Головним управлінням ДФС у м. Києві:

- головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок у сфері торгівлі управління аудиту у сфері торгівлі та послуг Головного управління ДФС у м. Києві, радником податкової та митної справи III рангу - Чикало Анжелою Валеріївною;

- головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок у сфері торгівлі управління аудиту у сфері торгівлі та послуг Головного управління ДФС у м. Києві, радником податкової та митної справи III рангу - Сацук Наталією Іванівною;

- головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за проведенням розрахункових операцій управління спеціального аудиту ГУ ДФС у м. Києві, радником податкової та митної справи III рангу - Бернадіним Олександром Анатолійовичем;

- головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок юридичних осіб з Податку на майно, доходів з фізичних осіб та сплати єдиного внеску управління аудиту окремих об'єктів та категорій платників Головного управління ДФС м. Києва, радником податкової та митної справи III рангу - Яцук Юрієм Миколайовичем;

- головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок у сфер торгівлі управління аудиту у сфері торгівлі та послуг Головного управління ДФС у м. Києві, радником податкової та митної справи III рангу - Рашківським Віктором Івановичем;

- головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за операціями у сфері ЗЕД управління фінансового контролю та операцій у сфері ЗЕД ГУ ДФС у м. Києві, радником податкової та митної справи III рангу - Татарчуком Миколою Михайловичем, на підставі ст. 20, 77, 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ зі змінами (далі - ПКУ), відповідно до плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання, проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Росшина" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016, за результатами якої складено Акт №400/26-15-14-02-01-14/33483573 від 23.09.2016 року документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Росшина" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016 р.

Відповідно до акту перевірки №400/26-15-14-02-01-14/33483573 від 23.09.2016 року встановлено наступні порушення:

- пп. 164.2.1 п. 164.2 ст.164, п. 167.1 ст.167, пп. 168.1.1. пп. 168.1.4 л. 168.1 ст.168, пп. «е» 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПКУ, внаслідок чого встановлено заниження податкових зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 2 325 663,80 гривень;

- пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, 176.2 «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ, в результаті чого встановлено подання не в повному обсязі податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку (форма №1ДФ);

- п.1 ч.2 ст.6, п.1 ч. І ст.7 та п.5 ст.8 Закону України від 08.07.2010 № 2464 -VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в результаті чого встановлено заниження суми СПД на які нараховується єдиний внесок в розмірі 36.8 % та утримується єдиний внесок в розмірі 3,6 % на загальну суму (в межах максимальної величини) - 284 696,51 гривень;

- пп. 168.1.2 п.168.1 ст.168, пп. 168.1.5 п.168.1 ст.168 ПКУ, внаслідок чого встановлено заниження сум військового збору на суму 135 360,00 гривень.

Вподальшому, ТОВ «Росшина» не погоджуючись із висновками Акту, звернулося до ГУ ДФС у м. Києві із відповідними запереченнями на Акт перевірки. За результатами розгляду заперечень висновки Акту перевірки №400/26-15-14-02-01-14/33483573 від 23.09.2016 року рішенням № 21587/10/26-15-14-02-01 від 04 жовтня 2016 року залишені без змін, а заперечення - без задоволення.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 07.10.2016 року, яким ТОВ "Росшина" донараховано податок на доходи фізичних осіб, код платежу 11010101 у сумі 4056336 грн. 64 коп., в тому числі за податковим зобов'язанням - 2325663,80 гри., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1730672,84 грн.

- № від 07.10.2016 року, яким ТОВ "Росшина" донараховано військовий збір, код платежу 11011000 у сумі 234180 грн. 00 коп., в тому числі за податковим зобов'язанням - 135 360 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 98820 грн.

- № від 07.10.2016 року, яким ТОВ "Росшина" донараховано податок на доходи фізичних осіб, код платежу 11010101 у сумі 510 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами),

- вимогу про сплату боргу недоїмки № Ю- від 07.10.2016 року зі сплати єдиного внеску у сумі 284 696,51 грн.;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 07.10.2016 року.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, вимогою про сплату недоїмки та рішенням про застосування штрафних санкцій, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд входить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV Податкового кодексу України, відповідно до підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 цього Кодексу, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Відповідно підпункту 14.1.48 пункту 14.1 статті 14 цього Податкового кодексу України заробітна плата - це основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, с роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (пункт 171.1 статті 171 Податкового кодексу України).

Працівник - фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону (підпункт 14.1.195 пункту 14.1 статті 14 цього Податкового кодексу України).

Роботодавець - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ чи її представництво) або самозайнята особа, яка використовує найману працю фізичних осіб на підставі укладених трудових договорів (контрактів) та несе обов'язки із сплати їм заробітної плати, а також нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету, нарахувань на фонд оплати праці, інші обов'язки, передбачені законами.

Для цілей розділу IV цього Кодексу до роботодавця прирівнюються юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ чи її представництво), постійне представництво нерезидента або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) дохід за виконання роботи та/або надання послуги згідно із цивільно-правовим договором у разі, якщо буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими (підпункт 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу).

Пунктом 177.8 статті 178 Податкового кодексу України встановлено, що під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб'єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документа, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб'єкта підприємницької діяльності. Це правило не застосовується в разі нарахування (виплати) доходу за виконання певної роботи та/або надання послуги згідно з цивільно-правовим договором, коли буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими, а сторони договору можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця відповідно до підпунктів 14.1.195 та 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Статтею 168 Податкового кодексу України встановлений порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету і, зокрема, пунктом 168.1 цієї статті визначено порядок оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.

Так, згідно з підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Згідно з підпунктом 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Як встановлено судом в ході розгляду адміністративної справи, ТОВ «РОСШИНА», в перевіряємому періоді здійснювало виплату коштів (у безготівковій формі) за інформаційно-консультаційні послуги на загальну суму 12 813 000.00 гри. ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3), який одночасно є працівником ТОВ «РОСШИНА», а саме директор ТОВ «РОСШИНА» відповідно до Наказу про призначення від 29.01.2010 №31/1.

Підпунктом 14.1.195 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що працівником вважається фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

Так суд зазначає, фізична особа - підприємець, що є платником єдиного податку, може бути найманим працівником, за умови, якщо її підприємницька діяльність не пов'язана з виконанням посадових обов'язків, як працівника підприємства (установи, організації, або фізичної особи) та здійснюється у вільний від таких обов'язків час.

Згідно з Класифікатором професій ДК 003:2010, затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 р. № 327, професія керівник підприємства класифікується за кодом 1210.1. Згідно посадової інструкції керівника підприємства мета посади: управління підприємством.

При цьому, згідно наданих позивачем копій договорів про надання інформаційно- консультаційних послуг від 08.01.2013 № 08012013; від 10.01.2014 № 1001; від 24.03.2014 № 2403; від 01.07.2014 № 0107, виконавець (ФОП ОСОБА_14) надавав ТОВ "Росшина" - Замовник, в особі заступника директора ОСОБА_12, який діє на підставі довіреностей № 1 від 08.01.2013 р. № 1 від 10.01.2014 року, згідно договорів від 05.01.2015 № 05012015-1, від 04.04.2016 № 04042016-1; надавав ТОВ "Росшина" - Замовник, в особі заступника директора ОСОБА_12. який діє на підставі довіреності № 1 від 05.01.2015 та в особі бухгалтера ОСОБА_13, яка діє на підставі довіреності № 1 від 04.04.2016 інформаційно-консультаційні послуги:

- вивчення процесу управління компанією:

- надання усних або письмових рекомендацій по вдосконаленню цього процесу;

- контроль за результатами впровадження рекомендацій по вдосконаленню:

- консультації з питань комерційної діяльності;

- надає консультації та поради, як в письмовій так і в усній формі ( за бажанням Замовника) з питань тактики та стратегії розвитку підприємства Замовника та розвитку мережі оптового збуту продукції.

Так відповідно, вартість послуг становить:

- за договором від 08.01.2013 № 84000,00 грн. без ПДВ. Оплата послуг здійснюється у строк до 31.12.2016;

- за договором від 10.01.2014 № 1001-360000,00 грн. без ПДВ. Оплата послуг здійснюється на вимогу Виконавця шляхом перерахування коштів на банківський рахунок. Строк позовної, давності за даним договором складає 5 років;

- за договором від 24.03.2014 № 2403 - 705000,00 грн. без ПДВ. Оплата послуг здійснюється на вимогу Виконавця шляхом перерахування коштів на банківський рахунок. Строк позовної давності за даним договором складає 5 років;

- за договором від 01.07.2014 № 0107 - 1933000,00 грн. без ПДВ. Оплата послуг здійснюється на вимогу Виконавця шляхом перерахування коштів на банківський рахунок.

- за договором від 05.01.2015 № 05012015-1 - 6344000,00 грн. без ПДВ. Оплата послу здійснюється на вимогу Виконавця шляхом перерахування коштів на банківський рахунок.

- за договором від 04.04.2016 № 04042016-1 - 4900000,00 грн. без ПДВ. Оплата послуг здійснюється на вимогу Виконавця шляхом перерахування коштів на банківський рахунок. Строк позовної давності за даним договором складає 5 років.

По виконанню робіт сторони підписують акт здачі-приймання послуг. Так, відповідно до зазначених договорів ФОП - ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3) було виписано (оформлено) на адресу ТОВ "Росшина" акти здачі-приймання послуг.

Однак необхідно зазначити, що в наданих під час перевірки та до суду актах здачі-приймання послуг відсутня конкретизація змісту проведеної господарської операції, а саме змісту інформаційно-консультативних послуг, що надавалися. Позивачем не надано тих базових робочих документів, які зазвичай супроводжують та підтверджують фактичне виконання послуг по наданню інформаційно-консультативних послуг та розкривають зміст та обсяг наданих послуг, у зв'язку з чим надані позивачем акти та звіти виконавця не можуть вважатися первинними документами, які підтверджують фактичне виконання послуг.

Окрім іншого, суд дослідивши подані сторонами документи прийшов до висновку, що відносини за договорами про надання інформаційно-консультаційних послуг фактично є трудовими, сторони договору прирівнюються до працівника та роботодавця відповідно до пп. 14.1.195 та пп. 14.1.222 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.

Враховуючи, що ФОП ОСОБА_5 одночасно є працівником (найманою особою) товариства та роботи (послуги), зазначені в договорах виконані в рамках трудової діяльності, то суми виплачені в рамках виконання цього договору підлягають оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб як заробітна плата.

Таким чином. ТОВ "Росшина" не доведено факт підтвердження витрат по отриманим інформаційно-консультаційним послугам від ФОП ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_3), а отже не відносяться до господарської діяльності підприємства. Наданні до перевірки акти здачі-прийняття робіт не с підставою для відображення витрат в податковому обліку ТОВ "Росшина".

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно зроблено висновок про щодо заниження позивачем податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, а тому податкове повідомлення рішення № від 07.10.2016 року є правомірним та не підлягає скасуванню.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № від 07.10.2016 року суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 16 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно з підпунктом 1.2 пункт 16 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 Податкового кодексу України, а саме загальний місячний (річний) оподаткований дохід, до складу, якого, зокрема, включається дохід у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Відповідно підпункту 1.4 пункту 16 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою (1,5 відсотків), визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Згідно з підпунктом 1.5 пункту 16 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 1.6 пункту 16підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 Податкового кодексу України для податку на доходи фізичних осіб.

Згідно пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України передбачено, шо ненарахування, нетримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов'язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу

Пунктом 176.2 статті 176 Податкового кодексу України податкові агенти зобов'язані, зокрема, своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається; нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 119.2 статті 119 Податкового кодексу України, неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за і товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення га/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 1020 гривень.

Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються у випадках, коли недостовірні відомості або помилки у податковій звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), виникли у зв'язку з виконанням податковим агентом вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу та були виправлені відповідно до вимог статті 50 цього Кодексу.

Оскільки під час розгляду справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість нарахування позивачу податку на доходи з фізичних осіб на загальну суму 4056336,64грн. та про законність податкового повідомлення-рішення від 07.10.2016 № , спірне податкове повідомлення-рішення № від 07.10.2016 року, яким за виявлені порушення пп.168.1.1. п.168.1 ст.168 з урахуванням пп.1.1 пп.1.5 пп.1.6 п.161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, ТОВ «Росшина» визначено суму військового збору, пені на загальну суму 234 180 грн. також є законним та не підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги про визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 28.11.2016 року №Ю- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 28 листопада 2016 року №, суд зазначає наступне.

Відповідно до Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", який набрав чинності з 01.01.2011, зі змінами та доповненнями (далі - Закон № 2464) визначаються правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Частиною 1 ст. 4 Закону № 2464 визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділе «значених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до зазначених норм, Скаржник є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до п. 1ч. 1 ст. 7 єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України „Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно з ч. 5 ст. 8 єдиний внесок для платників, зазначених у пункті 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у відсотках до визначеної абзацом першим пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску (за винятком винагороди за цивільно-правовими договорами) відповідно до класів професійного ризику виробництва, до яких віднесено платників єдиного внеску, з урахуванням видів їх економічної діяльності.

Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (п. 8 ст. 9 Закону № 2464).

Згідно п. З ст. 9 Закону № 2464 обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску.

Відповідно до акта про результати документальної планової виїзної перевірки від 23.09.2016 № 400/26-15-14-02-01-14/33483573 встановлено порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 1 ч. 1 ст. 7, ч. 5 ст. 8 Закону № 2464, а саме занижено базу нарахування єдиного внеску, в результаті чого донараховано єдиний внесок в розмірі 36,8% та утримується єдиний внесок в розмірі 3,6% на загальну суму (в межах максимальної величини) - 284696,51 грн.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Згідно п. З ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску до 01 січня 2015 року штраф у розмірі 5 відсотків, а після 01 січня 2015 року - 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більше як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованим висновки податкового органу щодо заниження позивачем податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, відтак спірні податкові повідомлення-рішення прийнято правомірно та скасуванню не підлягають.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, за результатами з'ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Росшина» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур