Справа № 815/6942/17
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6942/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С. при секретарі Кузьменко Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 65114) до Одеської міської ради (пл.Думська,1, м.Одеса, 65004) про визнання бездіяльність Одеської міської ради щодо розгляду заяв ОСОБА_1 №№34-К-6360, 6361, 6362, 6363, 6364, 6365 від 18.10.2017 року неправомірною, зобовязати Одеську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проектної документації щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки №1 біля будинку №133 по вулиці Лиманній в м.Одесі, відповідно до наданих графічних матеріалів, для надання її безоплатно у приватну власність, заборонити Одеській міській раді передавати цю земельну ділянку у власність іншим особам, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 65114) до Одеської міської ради (пл.Думська,1, м.Одеса, 65004) про визнання бездіяльність Одеської міської ради щодо розгляду заяв ОСОБА_1 №№34-К-6360, 6361, 6362, 6363, 6364, 6365 від 18.10.2017 року неправомірною, зобовязати Одеську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проектної документації щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки №1 біля будинку №133 по вулиці Лиманній в м.Одесі, відповідно до наданих графічних матеріалів, для надання її безоплатно у приватну власність, заборонити Одеській міській раді передавати цю земельну ділянку у власність іншим особам.

В судовому засіданні 13.02.2018 року позивачем були підтримані позовні вимоги та він заявив, що він як учасник бойових дій має право на отримання безоплатно у власність земельну ділянку для задоволення власних побутових потреб. Він звернувся до Одеської міської ради з відповідними зверненнями 18.10.2017 року, але не отримав ні позитивної,ні негативної відповіді, що порушує його права та є підставою для зобовязання відповідача прийняти рішення про надання дозволу на виготовлення проекту відведення цієї земельної ділянки та заборони передавати її іншим особам. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки позивач мав право на розробку проекту після спливу місячного строку з дня подання відповідної заяви згідно положень ч.7 ст.118 ЗК України, окрім того, не має правових підстав для заборони відповідачу передавати цю земельну ділянку у власність іншим особам, оскільки така підстава не передбачена ст.118 ЗК України.

Дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні факти та обставини:

Відповідач згідно ст.140 Конституції України, ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є представницьким органом місцевого самоврядування, якому ст.ст.12,118 ЗК України та ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» надані певні повноваження щодо розпорядження земельними ділянками, які знаходяться у комунальній власності громади в межах відповідного населеного пункту. Відповідно до рішення Конституційного суду України № 10-рп/2010 від 01.04.2010 року по справі № 1-6/2010 положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (2005) стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності» слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як субєктом владних повноважень, повязані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності, а тому спори щодо оскарження його рішень, дій або бездіяльності з цього питання, відповідно до положень ст.55 Конституції України п.1 ч.1 ст.19 КАС України підвідомчі адміністративним судам та повинні розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

18.10.2017 позивач звернувся до Одеської міської ради із заявами №34-К-6360, 6361, 6362, 6363, 6364, 6365 щодо надання безоплатно в приватну власність однієї із земельних ділянок розташованих по вул.Лиманній в м.Одесі біля будинку № 133 (земельні дві ділянки, відповідно до наданих графічних матеріалів), та між будинками № 150 та 160 (чотири земельні ділянки, відповідно до наданих графічних матеріалів) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Подаючи вказані заяви позивач виходів із наявного нього права на отримання цієї земельної ділянки з наступного: відповідно до статті 12 (пункт 14) Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються, серед інших, такі пільги: першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Надання у власність земельних ділянок здійснюється у порядку, визначеному статтею 118 ЗК України, за умови, що учасник бойових пій не скористався своїм правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки та падав відповідний документ, що посвідчує його участь в антитерористичній операції (посвідчення, довідка, наказ тощо).

Також до заяв були додані документи, що посвідчують участь заявника у антитерористичній операції.

На свої заяви позивач отримав загальну відповідь за №01-26/1401-1406 від 08.11.2017 від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, якою його повідомлено, що Департаментом направлено запит до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради.

На сьогоднішній день ні яких інших документів від Одеської міської ради та її органів позивач на свої звернення не отримав.

Суд оцінюючи вказану бездіяльність субєкту владних повноважень, з огляду на положення ч.2 ст.2 КАС України, приходить до висновку про її не законність з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 вказаної статті передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян субєктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Законом України від 02.07.2013 року №366-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури відведення земельних ділянок» частину 7 статті 118 ЗК України доповнено новим абзацом, згідно з яким у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як вбачається з пояснювальної записки до проекту вказаного вище Закону, необхідність його прийняття обґрунтовувалась неврегульованістю ситуації, за якої особа, яка звернулась до відповідного органу, що передає земельні ділянки у власність або користування, не отримує жодної відповіді, ані позитивної, ані негативної.

Враховуючи викладене, з метою вдосконалення та спрощення процедури відведення земельних ділянок цим Законом запроваджено принцип «мовчазної згоди» на етапі отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, згідно з яким, у випадку не надання органом місцевого самоврядування протягом місяця відповіді на відповідну заяву, особа, що звернулась за приватизацією земельної ділянки, має право замовити виготовлення документації із землеустрою без отримання дозволу на це.

Разом з тим, наявність в законодавстві принципу «мовчазної згоди» не звільняє субєкта владних повноважень від виконання покладеного на нього ч.7 ст.118 ЗК України обовязку щодо надання заявнику відповіді на його звернення.

Вказаний обовязок випливає з конституційного принципу поведінки органу місцевого самоврядування, який закладений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні службові й посадові особи повинні діяти порядком та у спосіб визначені Конституцією та законами України.

Реалізація принципу «мовчазної згоди» є виключенням з правил, коли орган державної влади або місцевого самоврядування з поважних причин не прийняв відповідного рішення та не повідомив про це заявника, як гарантія права громадянина на своєчасну реалізацію свого права на отримання землі у власність.

Оскільки позивач звернувся до Одеської міської ради 18.10.2017 року та у встановлений ч.7 ст.118 ЗК України місячний строк не отримав відповіді від Одеської міської ради на його звернення, відповідно до положень ч.2 ст.2 КАС України, суд повинен визнати таку бездіяльність неправомірною та задовольнити позовні вимоги у цій частині згідно положень ч.1 ст.245 КАС України.

Згідно положень ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на сесіях місцевих рад здійснюється вирішення земельних питань, які знаходяться в компетенції відповідної ради.

Відповідно до положень ч.7 ст.118 ЗК України принцип «мовчазної згоди» діє протягом місця з дати, коли особа-заявник має право приступити до виготовлення проектної документації, тобто з 18.11.2017 року по 18.12.2017 року.

На теперішній час, права особи, яка звернулась за судовим захистом не можуть бути поновленні за допомогою цього принципу, а тому суд, відповідно до положень ч.2, ч.3 ст.245 КАС України, з метою повного захисту прав позивача, оскільки ним були подані усі необхідні документи для прийняття відповідачем рішення за його зверненнями, вважає за необхідне зобовязати Одеську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проектної документації щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки №1 біля будинку №133 по вулиці Лиманній в м.Одесі, відповідно до наданих графічних матеріалів, для надання її безоплатно у приватну власність.

Разом з тим, суд погоджується з позицією представника відповідача, що на теперішній час відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про заборону Одеській міській ради вирішувати питання про передачу земельної ділянки №1 біля будинку №133 по вулиці Лиманній в м.Одесі у власність іншим особам.

Так, передбачений статтею 118 ЗК України порядок безоплатного надання земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб передбачає, зокрема, необхідність отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення відповідної ділянки (або замовлення такого проекту без отримання дозволу за принципом «мовчазної згоди») (частина 7 вказаної статті), погодження такого проекту у порядку, встановленому законом (частина 8 зазначеної норми), та подання його до відповідного органу місцевого самоврядування на затвердження(частина 9 статті 118 ЗК України).

Водночас, частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено, що підставою відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно- територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Поряд із цим, частиною 2 статті 5 КАС України встановлено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Враховуючи, що статтею 118 ЗК України передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, і заборона надання такого дозволу за рішенням суду серед цих підстав відсутня, спосіб захисту прав позивача шляхом заборони Одеській міській раді вчиняти будь-які дії щодо надання земельної ділянки № 1 біля будинку № 133 по вул. Лиманній у м. Одесі іншим особам суперечить закону та може призвести до порушення прав інших осіб, які також мають право на отримання безоплатно у власність цієї земельної ділянки.

За таких обставин, в задоволенні позовної вимоги про заборону Одеській міській раді передавати цю земельну ділянку у власність іншим особам слід відмовити на підставі положень ч.1 ст.245 КАС України.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.139,242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати бездіяльність Одеської міської ради щодо розгляду заяв ОСОБА_1 №№34-К-6360, 6361, 6362, 6363, 6364, 6365 від 18.10.2017 року неправомірною.

3. Зобовязати Одеську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проектної документації щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки №1 біля будинку №133 по вулиці Лиманній в м.Одесі, відповідно до наданих графічних матеріалів, для надання її безоплатно у приватну власність.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 19.02.2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Єфіменко К.С.

.