Справа № 761/26664/17
Суддя: Притула Н. Г.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/139/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

27 серпня 2017 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: зобов'язати відповідача поновити виконавче провадження №53741896 за виконавчим листом №761/31193/16а, виданим 09.02.2017 року про зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення за її призначенням, тобто з 21.07.2016 року.

31.10.2017 року представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог в якій просив доповнити прохальну частину позову наступним пунктом: скасувати постанову державного виконавця від 18.07.2017 року за виконавчим провадженням №53741896 за виконавчим листом №761/31193/16-а про закінчення виконавчого провадження.

Заява прийнята судом протокольною ухвалою суду від 01.11.2017 року.

Вимоги обгрунтовані тим, що на примусове виконання було пред'явлено виконавчий лист по справі №761/31193/16а, виданий 09.02.2017 року про зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення за її призначенням, тобто з 21.07.2016 року.

Державним виконавцем 11.04.2017 року відкрито виконавче провадження №53741896. Потім постановою від 24.07.2017 року закінчене виконавче провадження в зв'язку із повним виконанням рішення суду.

Позивач не погоджується з діями державного виконавця та зазначає, що рішення суду не виконано в повному обсязі оскільки при призначенні пенсії не враховано підвищення розміру пенсії на 0,75% за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у відповідності до ч.1 ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Такий стаж становить 31 місяць та доплата має становити 726,2 грн., а згідно із розпорядженням доплата визначена в сумі 182,58 грн., що свідчить про неповне виконання рішення суду, а пенсійне забезпечення відповідно має складати 3 849,68 грн., а не призначені 3 306,06 грн.

Крім того, так як суд зобов'язав призначити пенсію з 21.07.2016 року з відповідною виплатою з цієї дати, замість виплати 33 060,60 грн. позивачу виплачено лише 15 000,00 грн.

Представник позивача повідомляв державного виконавця листом від 26.05.2017 року про неможливість закінчення виконавчого провадження, оскільки рішення суду не виконо в повному обсязі, проте такий лист залишився без реагування.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач представника в судове засідання не направив. До суду надійшли пояснення по суті справи та матеріали виконавчого провадження.

Третя особа представника в судове засідання не направила, пояснення чи заперечення на заявлені вимоги до суду не надійшли.

Вислухавши представника позивача, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частина 2 та 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначає права та обов'язки державного виконавця.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Як встановлено в судовому засіданні, постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 09.02.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про зобов'язання вчинити дії задоволено та зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві призначити ОСОБА_2 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення за її призначенням, тобто з 21.07.2016 року.

Рішення набрало законної сили та 07.04.2017 року видано виконавчий лист №761/31196/16-а.

10.04.2017 року представник позивача подав заяву про примусове виконання рішення суду.

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махова Д.А. 11.04.2017 року відкрила виконавче провадження №53741896 з примусового виконання виконавчого листа №761/31196/16-а.

Центральне об'єднане управління пенсійного фонду України в м.Києві листом від 03.05.2017 року повідомило Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, що відповідно до розпорядження Управління №828065 від 20.04.2017 року рішення суду виконано. Сума боргу в розмірі 15 377,16 грн. буде виплачена 22.05.2017 року.

Як вбачається із розпорядження №828065 від 24.05.2017 року ОСОБА_2 призначена пенсія в розмірі 3 306,06 грн.

Заявою від 26.05.2017 року представник позивача повідомив ВПВР ГУЮ у м.Києва про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження на тій підставі, що при нарахуванні пенсії не враховано підвищення розміру пенсії на 0,75% за кожний повний місяць страхового стажу та виплачено лише 15 000,00 грн., замість необхідних 33 060,60 грн.

Лист отримано ВПВР ГУЮ у м.Києві 29.05.2017 року, що підтверджується відміткою на зворотному повідомленні.

Матеріали виконавчого провадження, які направлені відповідачем до суду не містять копії заяви представника позивача та відповідно не вбачається, що державний виконавець здійснював перевірку правильності виконання рішення суду боржником з врахуванням зазначеного представником позивача в заяві.

Крім того, листом від 14.07.2017 року Центральне об'єднане управління пенсійного фонду України в м.Києві повідомило Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, що рішення суду виконано в повному обсязі, тому просили закінчити виконавче провадження.

Постановою від 18.07.2017 року державний виконавець закінчила виконавче провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», так як відповідно до листа Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 14.07.2017 року рішення суду виконано в повному обсязі, шляхом призначення ОСОБА_2 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення за її призначенням, тобто з 21.07.2016, згідно Розпорядження Управління №828065 від 20.04.2017.

У відповідності до п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, оскільки з матеріалів справи вбачається, що рішення суду не виконане в повному обсязі (не в повному обсязі сплачено заборгованість по нарахованій пенсії, не враховано при нарахуванні пенсії підвищення розміру пенсії на 0,75% за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у відповідності до ч.1 ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»), державний виконавець не здійснив перевірку виконання боржником рішення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м.Києві Махової Діани Анатоліївни від 18.07.2017 року про закінчення виконавчого провадження №53741896 з примусового виконання виконавчого листа №761/31193/16-а виданого 09.02.2017 року Шевченківським районним судом м.Києва.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Водночас суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача поновити виконавче провадження №53741896 за виконавчим листом №761/31193/16а, виданим 09.02.2017 року про зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення за її призначенням, тобто з 21.07.2016 року, оскільки у відповідності до положень ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» після скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Крім того, на підставі положень частини 1 статті 139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 77, 139, 241, 242, 296КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити діїзадовольнити частково.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м.Києві Махової Діани Анатоліївни від 18.07.2017 року про закінчення виконавчого провадження №53741896 з примусового виконання виконавчого листа №761/31193/16-а виданого 09.02.2017 року Шевченківським районним судом м.Києва.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 640 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Шевченківський районний суд міста Києва).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула