Справа № 2а-2571/10/0870
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

13.02.2018 К/9901/455/18 2а-2571/10/0870
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.,

суддів: Васильєвої І.А. , Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2012 р. (судді: Добродняк І.Ю., Семененко Я.В., Бишевська Н.А.) у справі № 2а-2571/10/0870 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПромЕлектроТорг» до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

у с т а н о в и в :

11 травня 2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПромЕлектроТорг» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулось до суду з адміністративним позовом до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі - податковий орган, відповідач у справі), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26.10.2009р. №/0, від 25.12.2009р. №/1, від 09.02.2010р. №/2 про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємства в сумі 64 147 грн. 50 коп. та скасувати рішення Державної податкової адміністрації України про результати розгляду скарги від 21.04.2010р. №3850/6/25-0115.

Позовні вимоги мотивовані безпідставністю прийняття податковим органом податкових повідомлень-рішень.

Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 02.07.2010р. відмовив у задоволенні адміністративного позову повністю з огляду на те, що фіктивність Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВФ «Махарет» - контрагента позивача - підтверджена вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 02.03.2009р. у кримінальній справі № 1-200/09 по обвинуваченню ОСОБА_1, який значився засновником підприємства, у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1, 2 ст. 205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво). Крім того, суд першої інстанції оцінив первинні документи, на підставі яких сформовані валові витрати, як такі, що не відповідають встановленим до них вимогам Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 18.09.2012 р. скасував постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2010р., прийняв нову постанову про часткове задоволення позову, внаслідок чого скасував оскаржувані податкові повідомлення рішення. В решті позову відмовив.

Суд апеляційної інстанції виходив із безпідставністі висновків податкового органу про порушення позивачем статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994р. №334/94, з мотивів того, що вироком у кримінальній справі не встановлено здійснення незаконних операцій саме з позивачем.

Судами попередніх інстанцій встановлено, прийняття податкових повідомлень-рішень на підставі акту перевірки Товариства від 16.10.2009р. №52/35-1/33272458 та за результатами апеляційного адміністративного оскарження.

Правовою підставою збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємства у сумі 42 765,00 грн. (основного платежу) спірними податковими повідомленнями - рішеннями зазначені норми п.5.1 та п.п.5.2.1 п.5.2. ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 року № 334/94-ВР. Правовою підставою застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 21 382,50 грн. наведені норми підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21 грудня 2000 року № 2181.

Склад податкового правопорушення за висновком податкового органу полягає у здійснені господарських операцій з підприємством, яке створене без наміру займатися статутною підприємницькою діяльністю та без доведення реальності здійснення цих операцій.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та залишити в силі постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2010р.

Доводами касаційної скарги відповідач визначає порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Також наголошує, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що Вироком суду у кримінальній справі встановлено, що за період з червня 2005 року по листопад 2008 року групою осіб створено шість фіктивних підприємств, в тому числі Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВФ «Махарет» (яке є контрагентом позивача) для здійснення незаконної діяльності по наданню фінансових послуг.

Заперечення на касаційну скаргу від позивача не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

12 лютого 2018 року до Верховного Суду надійшло клопотання відповідача про здійснення процесуального правонаступництва, а саме замінити Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі міста Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на належного відповідача - Запорізьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, з огляду на положення Постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.2015 року № 892 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» та Наказ Державної фіскальної служби України від 18.11.2016 р. № 956, яким затверджено нову редакцію Положення про Запорізьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області.

Розглянувши дане клопотання, враховуючи положення статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для його задоволення та ухвалила здійснити процесуальне правонаступництво та замінити відповідача у справі Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі міста Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на належного відповідача - Запорізьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області.

Одночасно податковим органом заявлено клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату з метою забезпечення участі представника відповідача в судовому засіданні. Причиною неприбуття представника відповідача в судове засідання 13.02.2018 року о 09:00 год. зазначено відсутність білетів на дану дату. Зазначене клопотання колегія суддів відхиляє з огляду на те, що судом не визнавалась обов'язковою явка відповідача, крім того, жодних доказів в підтвердження своїх доводів щодо неможливості з`ятивись до суду касаційної інстанції відповідачем не надано.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги.

Як правильно встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, актом перевірки в порушення п. 5.1 та п. п. 5.2.1 п.5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» Товариством віднесено до складу валових витрат вартість придбаних товарів на суму 171058 грн. у Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВП «Махарет» (загальна сума з податком на додану вартість складає 205269 грн. 80 коп.), за договором від 01.06.2008р. №01-06-09-2141).

Аналіз норм статей 1 та 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон № 996-ХIV) дає підстави стверджувати, що первинний документ має містити дві обов'язкові ознаки: відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції.

Долучені до матеріалів справи видаткові накладні від 2 червня 2008 року №738 та №746 без визначення місця їх складання, посад осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність їх оформлення, інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, правильно оцінені судом першої інстанції, як неналежні первинні документи, які не є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій та підставою для віднесення сум до складу валових витрат відповідно до п.5.1 та п. п. 5.2.1 п.5.2 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР (в редакції, чинній на час здійснення господарських операцій).

Суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який встановив, що оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВФ «Махарет» визнано фіктивним підприємством постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 02.03.2009 р. у кримінальній справі №1-200/09 для створення з метою фіктивного підприємництва, то підприємницька діяльність у період з червня 2005 року по листопад 2008 року між позивачем та контрагентами є незаконною, всі первинні документи контрагента позивача - є неналежними.

Статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Сукупність обставин у даній справі, а саме, відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій та наявність доказів створення фіктивного підприємства, яке є учасником господарських взаємовідносин обумовлюють правомірність висновків суду першої інстанції та безпідставність висновків суду апеляційної інстанції з питання формування валових витрат.

Згідно статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Суд визнає, що оскільки апеляційним судом скасована постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2010р., яка відповідає закону, тому наявні підстави для застосування положень статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2012 р. скасувати і залишити в силі постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2010 р. у справі № 2а-2571/10/0870.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді І.А.Васильєва

В.П.Юрченко