Справа № 751/6193/17
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 751/6193/17
УХВАЛА
08 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді Лічевецького І.О., суддів Мельничука В.П., Мацедонської В.Е., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кобаля Михайла Івановича у справі № 751/6193/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною, дій дискримінаційними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області (надалі за текстом «Головне управління») щодо невжиття заходів до ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.06.2016 року і виконавчого листа № 751/4349/16-а виконавчого провадження № 51979263;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління щодо невжиття заходів до Головного управління Пенсійного фонду і України в Чернігівській області на виконання постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.06.2016 року і виконавчого листа №751/4349/16-а виконавчого провадження № 51979480;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління щодо невжиття заходів примусового виконання постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.06.2016 року передбачених статтями 18,26,63,75 Закону України «Про виконавче провадження»;

- визнати дискримінаційними дії Головного управління щодо невжиття заходів примусового виконання постанови Новозаводського районного суду м.Чернігова від 09.06.2016 року і виконавчих листів № 751/4349/16-а у порівнянні із заходами на виконанням судових рішень про проведення перерахунку пенсії виконавчих листів № 750/12159/15-а і 750/12292/15-а;

- визнати що протиправна бездіяльність Головного управління щодо невжиття заходів примусового виконання постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.06.2016 року і виконавчих листів №751/4349/16-а передбачених статтями 18,26,63,75 Закону України «Про виконавче провадження» становить порушення права на мирне володіння своїм майном передбачене статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- зобов`язати Головне управління вжити заходи на безумовне виконання постанови Новозаводського районного суду м.Чернігова від 09.06.2016 року і виконавчого листа № 751/4349/16-а виконавчого провадження № 51979263;

- зобов`язати Головне управління вжити заходи на безумовне виконання постанови Новозаводського районного суду м.Чернігова від 09.06.2016 року і виконавчого листа №751/4349/16-а виконавчого провадження № 51979480.

Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління щодо невжиття заходів до Чернігівського обласного військового комісаріату на виконання постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.06.2016 року і виконавчого листа № 751/4349/16-а виконавчого провадження № 51979263. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління щодо невжиття заходів до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.06.2016 року і виконавчого листа № 751/4349/16-а виконавчого провадження № 51979480. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління щодо невжиття заходів примусового виконання постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.06.2016 року передбачених статтями 18, 26, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження». В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, Головне управління подало апеляційну скаргу.

07 лютого 2018 року від позивача надійшла заява про відвід судді Кобаля М.І.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року заяву про відвід судді визнано необґрунтованою. Зупинено провадження у справі № 751/6193/17 до вирішення питання про відвід судді-доповідача іншим складом суду. Передано заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача для визначення колегії суддів (судді-доповідача) за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відвід судді-доповідача, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Із заяви про відвід вбачається, що на переконання заявника, суддя-доповідач Кобаль М.І.:

- є стороною судового процесу з боку Головного управління, що вбачається із змісту його судових рішень та дій;

- відмовляється виконувати приписи Законів України «Про виконавче провадження» і «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», довільно і на свій розсуд коментує і застосовує положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Такі висновки ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 04.12.2017 р. суддя Кобаль М.І. прийняв ухвалу про відкриття апеляційного провадження та надіслав йому повістку в якій вказано «Ваша явка в судове засідання не є обов`язковою». У судовому засідання 20 грудня 2017 р. суддя безпідставно відмовив у розгляді справи та повідомив, що хоче вислухати відповідача, проте ухвалу про обов`язку явку до суду і надання доказів не прийняв. У призначене на 24.01.2018 р. судове засідання відповідач не прибув. Проте головуючий не застосував приписи ст.ст. 306, 307 Кодексу адміністративного судочинства України. У цей же день він звернувся до суду із заявою про надання копій ухвал від 20.12.2017 р. та від 24.01.2018 р., проте йому було повідомлено, що інших ухвал, крім ухвали від 04.12.2017 р., у справі не приймалось. У судове засідання, що відбулося 31.01.2018 р., представник відповідача прибув, проте матеріали виконавчого провадження надав не в повному обсязі. При цьому головуючий прямо вказував на те, щоб відповідач подав клопотання про продовження розгляду справи.

Як на доказ дискримінаційних дій щодо нього ОСОБА_1 посилався також на розгляд суддею справи № 750/6871/17, у якій також розглядався спір щодо застосування Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи, що такі дії є непередбаченими та упередженими, позивач просив задовольнити заяву про відвід.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 39 КАС України установлено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень у інших справах, у т.ч. подібних.

Так, частиною 4 статті 36 КАС України прямо передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді-доповідача в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

З огляду на викладене колегія суддів знаходить заявлений відвід необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40, 243, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Кобаля Михайла Івановича відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя В.Е.Мацедонська