Справа № 804/178/14
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2018 м. Київ К/9901/3094/18 804/178/14
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого - Кравчука В.М., суддів Анцупової Т.О., Стародуба О.П. розглянув у попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду (у складі судді Луніної О.С.) від 25.03.2014 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів Юхименка О.В., Мельника В.В., Нагорної Л.М.) від 05.02.2015 у справі № 804/178/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій" до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування припису,

І. ПРОЦЕДУРА

1. Позивач 12.12.2013 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою, в якій просив суд:

- визнати дії Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області у особі державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області Маркєєвич М.М. та Якимчук Є.О., що були спрямовані на проведення позапланової перевірки публічного акціонерного товариства «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій» у період з 16.08.2013р. по 30.08.2013р. протиправними;

- скасувати припис Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 19.08.2013р. № 4-8863-11-3 щодо надання копій документів;

- скасувати припис Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 06.09.2013р. № 4-8456-11-3 щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства та надання копій документів.

2. Заява обґрунтована тим, що приписи Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 19.08.2013р. № 4-8863-11-3 та від 06.09.2013р. № 4-8456-11-3 є незаконними та підлягають скасуванню у зв'язку з тим, що державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області Маркєєвич М.М. та Якимчук Є.О. не були допущені до перевірки на підприємство, проте, відмовились скласти акт про відмову у проведенні перевірки, припис від 06.09.2013р. № 4-8456-11-3 виходить за межі строків проведення перевірки, відповідач надіслав позивачу припис про надання копій документів вже після складання акту перевірки, оскільки позивач не сплачує екологічний податок, не здійснює шкідливі викиди за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курчатова, 10, не має стаціонарних джерел забруднення, тому на позивача відповідним приписом не може бути покладено обов'язок розробити інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин у атмосферне повітря та отримати дозволу на здійснення таких викидів, подання відповідної статистичної звітності, розрахунку екологічного податку, позивач у 2013 році здійснював організацію ведення первинного обліку у частині охорони водних ресурсів, здійснення обліку об'єму скидання води, позивач не є суб'єктом господарювання у сфері поводження з відходами та не здійснює операції поводження з відходами, у позивача відсутній матеріально-сировинний баланс виробництва та процес його фіксації, тому первинний поточний облік за формою 1-ВТ не повинен вестись, позивач не здійснює утилізацію відходів, не має ознак об'єкту підвищеної небезпеки.

3. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2014, залишеною без змін, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015, позов було задоволено.

4. 23.03.2015 касаційна скарга Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області надійшла до Вищого адміністративного суду України. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.03.2015 було відкрито провадження в даній справі, задоволено клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору.

5. У поданій касаційній скарзі Відповідач просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2014 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015 у справі № 804/178/14, а також прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій" відмовити в повному обсязі.

6. Ухвалою Верховного Суду від 11.01.2018 у зазначеній справі було відкрито провадження та установлено десятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу. Станом на 14.02.2018 відзив на касаційну скаргу не надходив.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. 13.08.2013р. за вх. № 2282 до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області через Прокуратуру Дніпропетровської області (лист від 08.08.2013р. за № 07/2/1-477 вих.13) надійшла вимога Дніпропетровської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері від 07.08.2013р. за № 61-1583 вих. 13 у порядку ст.ст. 8,20 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якої Дніпропетровською прокуратурою з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері на виконання завдання Генеральної прокуратури України № 07/2/2-743-519 окв організована та проводиться перевірка стану додержання вимог чинного законодавства органами виконавчої влади, місцевого самоврядування, державного нагляду (контролю) та підприємствами при відчуженні, наданні в оренду та використанні земель транспорту та інше.

8. З огляду на це, Дніпропетровська прокуратура з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері просить виділити фахівців Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області для проведення перевірки додержання вимог природоохоронного законодавства ПАТ «ДОПАС», зареєстрованого за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Курчатова, 10, на підставі чого надати правову оцінку щодо його дотримання.

9. Відповідно до направлення на проведення позапланової перевірки вимог природоохоронного законодавства України ПАТ «ДОПАС», що розташовано за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Курчатова, 10 від 13.08.2013р. за № 4-7631-11-3, правовими підставами призначення перевірки є ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.11.2011р. за № 429 та наказу Держекоінспекції у Дніпропетровській області від 13.08.2013р. за № 1272-17, підставами для здійснення перевірки є вимога Дніпропетровської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері від 07.08.2013р. за № 61-1583 вих. 13, що надійшла листом прокуратури Дніпропетровської області від 08.08.2013р. за № 07/2/1-477 вих. 13.

19 серпня 2013 року, «у зв'язку із вчиненням перешкод» (не допуск до перевірки), суб'єкту перевірки - Публічному акціонерному товариству «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій» внесено припис № 4-7763-11-3 про надання інформації та копій документів згідно до переліку питань, та про забезпечення обстеження земельних ділянок, що знаходяться в користуванні.

За результатами проведеної позапланової перевірки працівниками державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області встановлено факти порушення, зокрема, водопостачання та водовідведення на ПАТ «ДОПАС» здійснюється, проте, журнали первинної облікової документації за формами ПОД-11 та ПОД-13 не ведуться, що є порушенням ст. 44 Водного кодексу України; освітлення автовокзалу здійснюється від люмінесцентних ламп, місця тимчасового зберігання відходів (люмінесцентних ламп) не обладнано згідно вимог чинного законодавства, що є порушенням ст.ст. 17,26, 32, 33 Закону України «Про відходи», на підприємстві реєстрові картки об'єктів утворення та об'єктів оброблення та утилізації відходів не розроблені, первинний поточний облік кількості відходів, які можуть утворюватись на підприємстві (за формою 1-ВТ) не ведеться, що є порушенням ст. 17 Закону України «Про відходи», підприємством не здійснюється моніторинг місць утворення, зберігання і видалення відходів, роботи з проведення ідентифікації підприємства як об'єкта підвищеної небезпеки не виконані, свідоцтво про державну реєстрацію об'єкта підвищеної небезпеки або висновок Держгірпромнагляду підприємством не одержано, що є невиконанням положень ст. 9 Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки», плани ліквідації та локалізації аварійних ситуацій, що розробляються відповідно з вимогами Положення ДНАОП 0.00-4.33-99 відсутні, що є порушенням ст. 66 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», про що складено відповідний Акт перевірки.

10. 06 вересня 2013 року керівником Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області складено Припис № 4-8456-11-3 щодо усунення недоліків природоохоронного законодавства.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

11. За результатами аналізу фактичних обставин справи суди попередніх інстанцій дійшли таких висновків.

12. Відповідно до положень п. д) та е) ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить одержання безоплатно в установленому порядку необхідних для виконання покладених на нього завдань інформації, документів і матеріалів від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, фізичних осіб; надання обов'язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, та здійснення контролю за їх виконанням.

13. За результатами перевірки Державною екологічною інспекцією в Дніпропетровській області складено приписи від 19.08.2013р. № 4-8863-11-3 щодо надання копій документів та від 06.09.2013р. № 4-8456-11-3 щодо усунення недоліків природоохоронного законодавства, які були направлені позивачу.

14. Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить,зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про екологічну та радіаційну безпеку; про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; у сфері хімічних джерел струму в частині забезпечення екологічної безпеки виробництва хімічних джерел струму та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму, ведення обліку обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх на утилізацію; щодо дотримання вимог реєстрації в суднових документах операцій із шкідливими речовинам та сумішами; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.

15. Статтею 34 Закону України від 25 червня 1991 року № 1264-XII "Про охорону навколишнього природного середовища" (далі - Закон № 1264-XII) встановлено, що завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

16. За змістом статті 37 Закону № 1264-XII нагляд за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища здійснює Генеральний прокурор України та підпорядковані йому органи прокуратури. При здійсненні нагляду органи прокуратури застосовують надані їм законодавством України права.

17. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-XII "Про прокуратуру" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1789-XII) вимоги прокурора, які відповідають чинному законодавству, є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і виконуються невідкладно або у передбачені законом чи визначені прокурором строки.

18. Інспекція є урядовим органом державного управління, який діє у складі Міністерства охорони навколишнього середовища та здійснює державний контроль за додержанням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Отже, органи прокуратури в межах наданих повноважень мали право звернутися з відповідною вимогою до Інспекції, а остання, в свою чергу, зобов'язана виконати вказані вимоги, однак, виконуючи зазначену вимогу, відповідач - суб'єкт владних повноважень повинен діяти, реалізуючи свої повноваження тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

19. Відповідно до Законів України "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Положення про Міністерство охорони навколишнього природного середовища України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006р. за № 1524, наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008р. за № 464 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 15 січня 2009 р. за № 18/16034 затверджено Порядок організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства (далі - Порядок № 464).

20. Згідно із п. 3.6 Порядку № 464 позапланова перевірка, а саме на таку перевірку відповідно до направлення від 13.08.2013р. за № 4-7631-11-3 направлялись уповноважені особи відповідача, проводиться за наявності таких обставин:

- подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу Держекоінспекції про здійснення заходу державного нагляду (контролю) на його бажання;

- виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання;

- перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом Держекоінспекції;

- звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення;

- неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів.

21. Зазначений перелік підстав здійснення позапланових перевірок є вичерпним.

22. Крім того, відповідно до положень ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007р. за № 877-V передбачає підстави для здійснення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю)» , а саме:

- подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

- виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання;

- перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю);

- звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

23. Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

24. Статтею 7 Закону передбачені розпорядчі документи органів державного нагляду та зазначено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який мас містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

25. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід: номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім'я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу: предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

26. Направлення від 13.08.2013р. за № 4-7631-11-3, яке було видано відповідно до наказу Держекоінспекції у Дніпропетровській області від 13.08.2013р. за № 1272-17, не містили жодної з підстав для здійснення позапланових заходів, які визначені ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та п. 3.6 Порядку № 464, які передбачають підстави для здійснення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю), а ч.2 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» забороняє проводити перевірки з інших підстав не зазначених в ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

27. Не можна прийняти до уваги посилання відповідача, що підставами для проведення перевірки була вимога Дніпропетровської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів прокурорського нагляду.

При цьому суд вважає, що недоліки Акту перевірки в частині його складання не впливають на правомірність проведення самої перевірки, оскільки сам Акт самостійно не породжує жодних обов'язків для суб'єкта господарювання.

28. Вирішуючи решту позовних вимог ПАТ «ДОПАС», враховуючи доводи представника відповідача та висновки суду щодо підстав проведення перевірки суд зазначає, що приписи від 19.08.2013р. № 4-8863-11-3 щодо надання копій документів та від 06.09.2013р. № 4-8456-11-3 щодо усунення недоліків природоохоронного законодавства винесені Державною екологічною інспекцією в Дніпропетровській області неправомірно, оскільки відповідно до положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у випадку проведення перевірок під час здійснення прокурорського нагляду не можуть бути застосовані розпорядчі документи, передбачені ст. 7 даного Закону.

29. Крім того суд зазначає, що в момент складання Акту перевірки та винесення припису суб'єкт владних повноважень не пересвідчився, що саме ПАТ «ДОПАС» було допущено порушення природоохоронного законодавства внаслідок використання земельної ділянки, що перевіряється.

Натомість висновки Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області спростовуються письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: витягом із журналу реєстрації перевірок, візитів офіційних осіб, який ведеться на підприємстві ПАТ «ДОПАС», відповідно до якого 16.08.2013р. державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області Маркєєвич М.М. та Якимчук Є.О. не були допущені до проведення перевірки на підприємство у зв'язку із відсутністю законних підстав для її проведення (запис № 116). Крім того, у самому акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 16.08. - 30.08.2013р.,зокрема, обстеження земельних ділянок ПАТ «ДОПАС» забезпечено не у повному обсязі.

30. Відповідно до положень п. 4.10 Порядку № 464 у разі, якщо державний інспектор не допускається до проведення перевірки, ним складається акт про відмову в проведенні перевірки. В цьому акті зазначаються посада, прізвище, ім'я, по батькові особи керівника суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи, яку ознайомлено з актом та якій вручено акт під розписку, або робиться відмітка щодо відмови від ознайомлення з актом та його отримання. У разі, якщо керівник або уповноважена ним особа суб'єкта господарювання відмовляється від отримання акта про відмову особисто, такий акт із зазначенням в ньому реєстраційного номера передається через канцелярію суб'єкта господарювання або відправляється рекомендованим листом.

31. Відповідачем, не зважаючи на не допуск до перевірки зазначений акт складено не було, а натомість було складено акт перевірки із зазначенням переліком встановлених порушень, проте, враховуючи недопущення до проведення перевірки на підприємство, а також те, що відповідно до положень п. 4.14 Порядку № 464 не допускається включення до акта перевірки інформації або висновків, які не підтверджені документально, а також п. 4.5 Порядку № 464 перевірка здійснюється на території суб'єкта господарювання - на виробничих майданчиках, у цехах, у місцях розташування обладнання, земельних ділянках, у тому числі територій та об'єктів природно-заповідного фонду, шляхом візуального огляду із застосуванням, у разі необхідності, інструментально-лабораторного, радіаційного та інших методів контролю, виникають сумніви у обґрунтованості висновків акту перевірки.

32. Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Частиною 2 ст. 162 КАС України встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

33. Розглядаючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області у особі державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області Маркєєвич М.М. та Якимчук Є.О., що були спрямовані на проведення позапланової перевірки публічного акціонерного товариства «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій» у період з 16.08.2013р. по 30.08.2013р. є протиправними, а припис Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 19.08.2013р. № 4-8863-11-3 щодо надання копій документів та припис Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 06.09.2013р. № 4-8456-11-3 щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства та надання копій документів, підлягають скасуванню.

Однак, слід звернути увагу, що колегія суддів апеляційної інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, зазначила. Що дійсно, як це стверджувалося судом першої інстанції, на Вимогу прокуратури відсутня серед визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року N 877-V підстав для здійснення позапланових заходів.

34. Проте дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року N 877-V, на чому вірно наполягав заявник апеляційної скарги, не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів контролю при проведенні прокурорського нагляду.

35. Законні вимоги прокурора є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і виконуються невідкладно або у передбачені законом чи визначені прокурором строки в силу вимог статті 8 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року N 1789-XII.

36. Однак, у відповідності зі статтею 20 цього Закону (N 1789-XII) прокурор має право вимагати від керівників та колегіальних органів проведення перевірок, ревізій діяльності підпорядкованих і підконтрольних підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, а також виділення спеціалістів для проведення перевірок, відомчих і позавідомчих експертиз. Зазначені повноваження прокурора є різними як за звучанням так і за змістом.

37. Згідно з Вимогою від 07 серпня 2013 року № 61-1583 вих. 13 (а. с. 133) Дніпропетровський прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері вимагав виділити спеціалістів для проведення перевірки. Натомість, за відсутності визначених законом підстав, керівником контролюючого органу прийнято рішення про здійснення позапланового заходу, та здійснено вихід до суб'єкта перевірки - Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій».

38. Отже, суд першої інстанції дійшов правильного по суті висновку про визнання дій, що були спрямовані на проведення позапланової перевірки Публічного акціонерного товариства, протиправними; та про скасування припису Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 19.08.2013 року № 4-7763-11-3 щодо надання копій документів.

39. Крім того, службовцями, про що зазначено вище, складено Акт перевірки, в якому вчинено записи про порушення, та внесено Припис щодо усунення недоліків природоохоронного законодавства.

В той же час, у зв'язку з ненаданням документів та інформації, та не забезпечення обстеження земельних ділянок, що знаходяться в користуванні, як те вимагав контролюючий орган своїм приписом від 19.08.2013 року № 4-7763-11-3, виявлені порушення законодавства носять характер припущень, відображення яких у акті перевірки є неприйнятним.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

40. Відповідач у касаційній скарзі не погоджується з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції і вважає, що при розгляді справи не в повному обсязі встановлено обставини справи, а також було допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

42. Скаржник в обґрунтування покликається, що дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року N 877-V не поширюється на правовідносини, що виникають під час здійснення заходів контролю при проведенні прокурорського нагляду.

43. В протиріччя висновку суду апеляційної інстанції відповідно до п.6.4. Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та п. «е» ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» інспекція має право надавати обов'язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, та здійснення контролю за їх виконанням.

44. Скаржник не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що неприйнятним є відображення в акті перевірки виявлених порушень законодавства, які носять характер припущень. Оскільки Скаржник покликається на те, що Позивач допустив інспекцію до проведення перевірки, директор підприємства - позивача особисто здійснював з інспекторами візуальний огляд частини території, а також було надано пакет документів, пов'язаних з питаннями перевірки. Отже, висновки інспекції були здійснені після огляду.

У свої запереченнях від 10.04.2015 Позивач надав аргументи, аналогічні за змістом поданим ним до суду апеляційної інстанції.

V. ОЦІНКА СУДУ

45. Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

46. Відповідно до ст. 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

47. Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

48. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

49. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об'єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

50. У справі "Пономарьов проти України" (заява N 3236/03, Рішення від 03.04.2008, п. 40) Європейський суд з прав людини звернув увагу, що "право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції , має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

51. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі, якими доводи скаржника відхилено.

52. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

53. З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2014 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя О.П. Стародуб