Справа № 750/12422/17
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/145/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря - Карацюба М.М.,

за участі позивача, представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій та рішень протиправними та стягнення переплати пенсії,

в с т а н о в и в:

08.12.2017 року позивач звернувся із позовом до відповідача у якому просив визнати неправомірними дії та рішення Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про утримання надміру виплачених сум пенсії від 25 липня 2017р. за №597 за період з 16.07.2014р. по 31.07.2017р. у розмірі 56643,00 грн. та рішення того ж управління щодо утримання надміру виплачених сум пенсії від 20 вересня 2017р. за №691 за період з 1.04.2015р. по 31.07.2017р. у розмірі 54031,71 грн., з поверненням всіх незаконних утримань з пенсії.

Ухвалою суду 11.12.2017 року відкрито скорочене провадження по вказаній справі.

Відповідач надіслав заперечення у яких просить відмовити в задоволенні позову як такому, що є необґрунтованим.

Ухвалою суду від 28.12.2017 року справу призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 08.02.2018 року справу було призначено до судового розгляду.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та наполягав на задоволенні.

Представник відповідача проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач перебуває на обліку в Чернігівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України з 01.04.2003 року та отримую пенсію згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% середнього заробітку начальника відділу прокуратури Чернігівської області.

02 червня 2016 року постановою Деснянського районного суду м. Чернігова позов ОСОБА_2 до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій, зобовязання вчинити певні дії, задоволено частково. Визнано неправомірними дії Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку пенсії за вислугу років у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013. Зобовязано Чернігівське обєднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, виходячи з 90% заробітної плати, без обмеження її максимального розміру, згідно статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, з урахуванням довідки прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 року № 18-74, починаючи з 01.03.2016 року та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку. В іншій частині вимог відмовлено.

На підставі протоколу від 21.07.2017 року управління 25 липня 2017р. прийняло рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії за №597, загальний розмір пенсії переглянуто та нараховано переплата пенсії за період з 16.07.2014р. по 31.07.2017р. у розмірі 56643,00 грн. у звязку з працевлаштуванням.

На підставі протоколу розрахунку податку на доходи фізичних осіб та військового збору від 20.09.2017 року управління прийняло рішення від 20.09.2017р. №691, яким було уточнено суму переплати пенсії, а саме переплата пенсії за період з 01.04.2015р. по 31.07.2017р., відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-8, становить 54031,71 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив що відносно позивача приймалося два окремих рішення на підставі двох протоколів.

Позивач вважає вказані рішення неправомірними в звязку з чим звернувся до суду із позовом.

26 квітня 2001 року позивач отримав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю за №205 в Чернігівській обласній колегії адвокатів.

Наказом прокурора Чернігівської області №589 від 1 жовтня 2002 року позивач знову був прийнятий в органи прокуратури, де працював начальником відділу прокуратури області.

03.11.2003 року позивача було звільнено із займаної посади за власним бажанням.

14.12.2004 року позивача було призначено на посаду старшого помічника прокурора м. Чернігова.

Згідно даних трудової книжки позивач звільнився з роботи старшого прокурора 15.07.2014 року.

Позивач у позові вказав, що зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю здійснено на вимогу начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3, у відповідності до вимог п.б ст.5 діючого в той час Закону України «Про боротьбу з корупцією» про спеціальні обмеження щодо державних службовців та інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, спрямовані на попередження корупції.

Заява про зупинення дії свідоцтва 1 жовтня 2002 р. направлялась позивачем голові Чернігівської обласної колегії адвокатів ОСОБА_4, яким прийнято відповідне рішення.

З відповіді прокуратури Чернігівської області від 06.10.2017р. №4/1 -09 вих. 17 вбачається, що при прийнятті на роботу в жовтні 2002 року ОСОБА_2 надавались всі необхідні документи, в тому числі й відомості щодо зупинення адвокатської діяльності.

Згідно витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, дані про поновлення права на зайняття адвокатською діяльністю відносно ОСОБА_2 відсутні.

Відповідно до відповіді Чернігівської обласної колегії адвокатів від 17.11.2017 року № 57 особова справа адвоката ОСОБА_2, як і багато інших, не збереглася.

Згідно довідки Чернігівської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області № 325/П/25-22/13-06 від 15.02.2018 року ОСОБА_2 з 14.03.2016 року по 07.03.2017 року перебував на обліку як фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність. Чистий неоподаткований дохід, отриманий фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність за період з 14.03.2016 року по 31.12.2016 року та з 01.01.2017 року по 07.03.2017 року складає 00 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до п.3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій: суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тобто при незгоді пенсіонера - тільки на підставі судового рішення.

У відповідності до ст. 8 ОСОБА_5 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

ОСОБА_5 України має найвищу юридичну силу, Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_5 України і повинні відповідати їй.

ОСОБА_5 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_5 України гарантується.

Згідно зі ст. 21 ОСОБА_5 України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до ст. 22 ОСОБА_5 України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією ОСОБА_5, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі ст. 55 ОСОБА_5 України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст.19 ОСОБА_5 України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_5 та законами У країни.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності зі ст. 76 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За матеріалами пенсійної справи з позивача утримані кошти в розмірі 22 480 грн. 83 коп., а тому суд приходить до висновку про зобовязання Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України повернути ОСОБА_2 утримані кошти в розмірі 22 480 грн. 83 коп. відповідно до рішення Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про утримання надміру виплачених сум пенсій від 25.07.2017 року за № 597.

За таких підстав позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 241-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про утримання надміру виплачених сум пенсій від 25.07.2017 року за № 597 та рішення Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про утримання надміру виплачених сум пенсій від 20.09.2017 року за № 691 відносно ОСОБА_2.

Зобовязати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України (м. Чернігів, пр.Миру, б. 44; ) повернути ОСОБА_2 (вул. Савчука, б. 3 кв. 228, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) утримані кошти в розмірі 22 480 грн. 83 коп. відповідно до рішення Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про утримання надміру виплачених сум пенсій від 25.07.2017 року за № 597.

Стягнути з Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_2 640 грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат, за рахунок відповідних бюджетних асигнувань.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Карапута