Справа № 813/3327/17
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 813/3327/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.,

секретар судового засідання Фуртак А.В..

за участі:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Писарева О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 13.09.2017 року №648-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Посилається на те, що згідно оскаржуваного наказу до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани за нібито, як зазначає позивач, неналежне виконання посадових обов'язків, визначених п.п.2.36, 2.38, 2.41, 2.47 Посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 Львівської митниці ДФС, затвердженої 11.11.2016 року. Вказаний наказ від 13.09.2017 року №648-о вважає протиправним та таким, що винесений безпідставно, оскільки нею у жодному випадку не порушувалась службова дисципліна та належно виконувались посадові обов'язки, які визначені посадовою інструкцією та іншими законодавчими актами, що регулюють трудові та службові правовідносини. Зазначила, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності слугувала відсутність зарахованого авансового платежу, фактично здійсненого платником, але не поступившого на рахунок відповідача. При цьому, звернула увагу, що відповідно до положень посадової інструкції, на позивача не покладено обов'язку забезпечувати співставлення наявності оплачених коштів на рахунку митниці, так як доступу до такої інформації у неї не було, правильність зазначення рахунків для оплати було перевірено і вони відповідали дійсності. Також, наголосила, що службовим розслідуванням встановлено відсутність в Управлінні розпорядження стосовно щоденного подання на митний пост сканованого варіанту банківської виписки з метою оперативного контролю за надходженням сум передоплат на депозитний рахунок митниці. Лише 06.07.2017 року, після винесення відповідного розпорядження, розпочато надсилання банківських виписок із супровідною службовою запискою по УДО на митний пост «Західний» ВМО «Скнилів». Окрім того, додала, що обставина, яка ставиться у вину позивача, мала місце у січні 2017 року, а відповідно до функціональних обов'язків відділів обліку митниці керівник Львівської митниці мав дізнатись про наявну заборгованість протягом 2-3 банківських днів з моменту завершення формування митної декларації. Відтак, на її думку, станом на момент прийняття оскаржуваного наказу минув шестимісячний строк притягнення до дисциплінарної відповідальності. Враховуючи викладені обставини, вважає, що відповідачем не доведено наявності законних підстав для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани. Наведене і зумовило позивача звернутись до суду за судовим захистом.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, покликаючись на підстави, викладені у позовній заяві та додаткових поясненнях, просять позов задовольнити.

Від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, в яких посилається на те, що відповідно до наказу Львівської митниці ДФС від 08.06.2017 року №300 дисциплінарною комісією проведено службове розслідування з метою повного, об'єктивного та всебічного з'ясування обставин недотримання вимог законодавства України посадовими особами Львівської митниці ДФС, що призвело до ненадходження станом на 04.05.2017 року на рахунок митниці коштів у сумі 141426,77 грн за митне оформлення транспортного засобу, випущеного у вільний обіг за митною декларацією ІМ ДЕ №209000020/2017/000393 від 13.01.2017 року, визначення наявності їх вини, характеру і тяжкості дисциплінарних проступків. Даним службовим розслідуванням встановлено, що 10.01.2017 року за МД типу ІМ40ЕЕ (імпорт транспортних засобів громадянами, попередня) №209000020/2017/000245 здійснено митне оформлення товару «ввезення згідно Закону України №1389-VIII від 31.05.2016 року «Про внесення зміни до підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо стимулювання розвитку ринку вживаних транспортних засобів» 1.Легковий автомобіль BMW, модель 520d Xdrive, седан, категорія M1, що використовувався, 2014 р.в., модельний рік - 2014, дата першої реєстрації: 05.05.2014 року, номер кузова: НОМЕР_5, об'ємом - 1995 см.куб., 135 Kw, тип двигуна - дизельний, повна маса - 2330 кг, колісна формула - 4х4. Країна виробництва - Німеччина (DE), виробник «BMW». Призначений для використання по дорогах загального користування», код згідно УКТЗЕД , фактурною вартістю 13000,00 євро, митною вартістю 371962,01 грн, одержувачем якого являється гр.ОСОБА_4. При цьому, встановлено, що під час здійснення митних формальностей за МД типу ІМ40ДЕ від 13.01.2017 року №209000020/2017/000393 позивач не здійснила співставлення відомостей про нарахування митних та інших платежів з інформацією про наявність та суму коштів авансових платежів (передоплати), внесених платником податків згідно зі ст.299 Кодексу, на рахунки, відкриті на ім'я органу доходів і зборів, як попереднє грошове забезпечення сплати майбутніх митних платежів та справляння митних платежів за вказаною МД, чим порушила вимоги п.п.4.5, 4.9 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №631, п.1.3 Порядку справляння митних платежів при ввезенні на митну територію України товарів громадянами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 22.05.2012 року №581, та не дотримала вимог п.п.2.36, 2.38, 2.41, 2.47 Посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 Львівської митниці Державної фіскальної служби України, затвердженої начальником митниці 11.11.2016 року. За вчинення дисциплінарного проступку, що полягає у неналежному виконанні своїх посадових обов'язків та порушенні вищевказаних вимог законодавчих актів, запропоновано розглянути питання щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани. На підставі вищевказаного, 13.09.2017 року відповідач прийняв спірне рішення №648-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності». А тому, покликаючись на правомірність оскаржуваного наказу та наявність підстав для його видання, вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, просить відмовити в його задоволенні, посилається на підстави, викладені в письмових запереченнях на позовну заяву та наданих суду поясненнях.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

У період з 11.07.2005 року позивач працює в митних органах, зокрема, з 03.05.2017 року - на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення «Скнилів» митного поста «Західний» Львівської митниці ДФС.

Згідно наказу Львівської митниці ДФС від 08.06.2017 року №300, дисциплінарною комісією, з метою повного, об'єктивного та всебічного з'ясування обставин недотримання вимог законодавства України посадовими особами Львівської митниці ДФС, що призвело до ненадходження станом на 04.05.2017 року на рахунок митниці коштів у сумі 141426,77 грн за митне оформлення транспортного засобу, випущеного у вільний обіг за митною декларацією ІМ ДЕ №209000020/2017/000393 від 13.01.2017 року, проведено службове розслідування стосовно позивача та начальника управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності - головного бухгалтера Львівської митниці ДФС Процак Наталії Ярославівни. Службове розслідування наказано провести з 08.06.2017 року по 05.07.2017 року.

05.07.2017 року, згідно наказу відповідача №359, продовжено термін проведення службового розслідування по 02.08.2017 року.

Даним службовим розслідуванням встановлено, що 10.01.2017 року за МД типу ІМ40ЕЕ (імпорт транспортних засобів громадянами, попередня) №209000020/2017/000245 здійснено митне оформлення товару «Ввезення згідно Закону України від 31.05.2016 року №1389-VIII «Про внесення зміни до підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо стимулювання розвитку ринку вживаних транспортних засобів» 1.Легковий автомобіль BMW, модель 520d Xdrive, седан, категорія M1, що використовувався, 2014 р.в., модельний рік - 2014, дата першої реєстрації: 05.05.2014 рік, номер кузова: НОМЕР_5, об'ємом - 1995 см.куб., 135 Kw, тип двигуна - дизельний, повна маса - 2330 кг, колісна формула - 4х4. Країна виробництва - Німеччина (DE), виробник «BMW». Призначений для використання по дорогах загального користування», код згідно УКТЗЕД , фактурною вартістю 13000,00 євро, митною вартістю 371962,01 грн, одержувачем якого являється гр.ОСОБА_4, код ДРФО НОМЕР_2, НОМЕР_3 від 08.08.2006 року, виданий Залізничним РВ УМВСУ у Львівській області, адреса: м.Львів, вул.М.Емінеску, буд.4.

Відповідно до графи 47 МД, за оформлення вказаного товару нараховано мита та митних платежів загальною сумою 141426,77 грн.

В складі електронного повідомлення гр.ОСОБА_4, яким 10.01.2017 року надіслана до митного оформлення митна декларація за номером 7854 та якій митницею було присвоєно номер №209000020/2017/000245 разом з рахунком-фактурою (Invoice №ATY263/62 від 20.12.2016 року), до якої приєднано копію квитанції №11079 від 10.01.2017 року про сплату у відділенні №3 («В.№3») ПАТ «Платинум Банк» («ПтБ») в м.Львові (вул.Володимира Великого, 35а) платником ОСОБА_4 141426,77 грн за розмитнення транспортного засобу. Отримувачем платежу зазначено Львівську митницю ДФС, код отримувача: 39420875, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м.Києві, код банку отримувача: 820019, номер рахунку: 0026 (кредит). В графі «Додаткові реквізити» зазначено: «Транзитний рахунок НОМЕР_6», Суми часткові: 141426,77 грн, Символ каси: 32. На квитанції наявний відбиток печатки «КАСА» Відділення №3 в м.Львові, ПАТ «Платинум Банк»), та ймовірно підпис касира.

13.01.2017 року за МД типу ІМ40ДЕ (імпорт громадянами авто, після попередньої) №209000020/2017/000393 здійснено випуск у вільний обіг вищевказаного автомобіля марки BMW, модель 520d Xdrive, 2014 р.в., номер кузова: НОМЕР_5, код згідно УКТЗЕД , фактурною вартістю 13000,00 євро, одержувачем якого являється гр.ОСОБА_4, ввезення якого на митну територію України здійснено через пункт пропуску «Шегині-Медика» (код 209090400). Митна вартість даного транспортного засобу, на підставі резервного (6) методу, декларантом визначена в сумі 555848,49 грн.

Митні формальності за даною МД здійснювала головний державний інспектор відділу митного оформлення №2 Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 (штамп «Під митним контролем» №535, ОНП №535 Львівської митниці ДФС). Усі митні процедури за даною МД проведено нею одноособово.

З урахуванням коригування митної вартості автомобіля - збільшення з 371962,01 грн (задекларованої за МД №209000020/2017/000245), до 555848,49 грн, відповідно до графи 47 МД, за оформлення вказаного товару нараховані мито та митні платежі загальною сумою 200653,70 грн.

Таким чином, різниця між митними платежами, нарахованими за МД типу ІМ40ЕЕ (імпорт транспортних засобів громадянами, попередня) №209000020/2017/000245 від 10.01.2017 року та МД типу ІМ40ДЕ (імпорт громадянами авто, після попередньої) №209000020/2017/000393 від 13.01.2017 року за проведення митного оформлення легкового автомобіля марки BMW, модель 520d Xdrive, 2014 р.в., номер кузова: НОМЕР_5 становила: 200653,70 грн - 141426,77 грн = 59226,92 грн.

Дану різницю доплачено гр.ОСОБА_4 13.01.2017 року через банк Філію Львівського обласного управління AT «Ощадбанк» за квитанцією №21 (кошти на рахунок митниці надійшли).

Службовою запискою в.о. начальника УФБО та З бухгалтера від 02.08.2017 року №582/13-70-05/30-ЕП повідомлено, що дебіторська заборгованість станом на 05.04.2017 року становить 141426,77 грн і дійсна на даний час. Кошти за митне оформлення транспортного засобу, випущеного у вільний обіг за митною декларацією ІМ ДЕ №209000020/2017/000393 від 13.01.2017 року, в сумі 141426,77 грн та в сумі 59226,92 грн перераховано до Державного бюджету України платіжними дорученнями від 16.01.2017 року, у відповідності до реєстру належних до перерахування сум митних платежів, сплачених фізичними особами за оформленими МД, наданим УАМП.

Грошові кошти в сумі 141426,77 грн за проведення митного оформлення транспортного засобу за МД №209000020/2017/000393 на рахунок Львівської митниці ДФС не надходили.

29.06.2017 року позивач надала письмові пояснення, зміст яких зводиться до наступного: « 13.01.2017 року мною була оформлена митна декларація №209000020/2017/000393 на товар «транспортний засіб BMW модель 520d», який переміщувався для гр.ОСОБА_4 Митне оформлення здійснювалось згідно доданих до митної декларації товаросупровідних документів та квитанції про оплату коштів за митне оформлення №11079 від 10.01.2017 року на суму 141426,77 грн та №21 від 13.01.2017 року на суму 59226,92 грн. Під час митного оформлення мною були здійснені митні формальності, зокрема, перевірка правильності класифікації та кодування товарів, перевірка визначення митної вартості та перевірка нарахування митних платежів. Оскільки всі формальності було виконано, розбіжностей та невідповідності не виявлено, мною було завершено митне оформлення даної митної декларації. По завершенні митного оформлення сформовала реєстр належних до перерахування митних платежів та направила у УФБО та З. Під час виконання митних формальностей спрацював АСАУР код 108-3 в частині витребування документів, які підтверджують код товарів згідно УКТЗЕД. На мою вимогу декларантом надано повний пакет документів, в т.ч. оригінали вищезазначених квитанцій».

Крім того, дисциплінарною комісією в процесі проведення службового розслідування одержано пояснення від таких осіб: головного державного інспектора відділу митного оформлення «Скнилів» митного поста «Західний» Львівської митниці ДФС Волощенка Р.О., начальника ВМО №2 Львівської митниці ДФС Бойцуна А.С., начальника управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності - головного бухгалтера Львівської митниці ДФС Процак Н.Я., заступника начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності УФБО та З Банах О.П., головного державного інспектора відділу бухгалтерського обліку та звітності управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності Львівської митниці ДФС Одінцової Н.В. та заступника начальника управління адміністрування митних платежів - начальника відділу адміністрування митних платежів Львівської митниці ДФС Ковтун О.А. Копії письмових пояснень вказаних осіб долучені до матеріалів справи.

За результатами службового розслідування складено висновок від 02.08.2017 року, згідно п.9.2 якого, враховуючи факт встановлення дисциплінарного проступку, що полягає у неналежному виконанні своїх посадових обов'язків та порушенні вимог п.п.4.5, 4.9 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №631, п.1.3 Порядку справляння митних платежів при ввезенні на митну територію України товарів громадянами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.05.2012 року №581, головою дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Львівської митниці ДФС запропоновано подати на розгляд керівнику митниці подання Комісії з рекомендацією щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності головного державного інспектора відділу митного оформлення «Скнилів» митного поста «Західний» Львівської митниці ДФС ОСОБА_1.

За результатами розгляду дисциплінарної справи позивача 05.09.2017 року дисциплінарною комісією складено подання, в якому, відповідно до ч.10 ст.69 та на підставі ч.1 ст.74, ч.5 ст.77 Закону України «Про державну службу», рекомендовано розглянути питання щодо притягнення головного державного інспектора відділу митного оформлення «Скнилів» митного поста «Західний» Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

13.09.2017 року відповідач прийняв наказ №648-о, згідно якого дисциплінарною комісією встановлено, що позивачем під час здійснення митних формальностей за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 13.01.2017 року №209000020/2017/000393 не було здійснено співставлення відомостей про нарахування митних та інших платежів з інформацією про наявність та суму коштів авансових платежів (передоплати), внесених платником податків згідно зі ст.299 Кодексу на рахунки, відкриті на ім'я органу доходів і зборів, як попереднє грошове забезпечення сплати майбутніх митних платежів за вказаною МД , чим порушено вимоги п.п.4.5, 4.9 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №631, п.1.3 Порядку справляння митних платежів при ввезенні на митну територію України товарів громадянами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 22.05.2012 року №581. Вказане, як зазначено, стало можливим внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов'язків, визначених п.п.2.36, 2.38, 2.41, 2.47 Посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 Львівської митниці ДФС, затвердженої 11.11.2016 року. Ураховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст.ст.65, 66, 67 Закону України «Про державну службу», наказано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення - оголошення догани.

Позивач вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оспорюваного наказу, а тому звернулася до суду з даним позовом про визнання його протиправним та скасування.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII. Згідно з ч.2 ст.5 цього Закону, відносини, що виникають у зв'язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до положень ч.1 ст.8 Закону України «Про державну службу», державний службовець зобов'язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки.

Згідно ч.1 ст.64 Закону України «Про державну службу», за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.65 Закону України «Про державну службу», підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно п.5 ч.2 цієї ж статті, дисциплінарними проступками є невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

За правилами ч.1 ст.66 Закону України «Про державну службу», до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану (ч.3 ст.66 Закону).

Відповідно до ч.ч.1, 9-11 ст.69 Закону України «Про державну службу», для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Згідно ч.ч.1, 3, 9 ст.71 Закону України «Про державну службу», з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування. Тривалість службового розслідування не може перевищувати один місяць. За потреби зазначений строк може бути продовжений суб'єктом призначення, але не більш як до двох місяців. За результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.73 Закону України «Про державну службу», з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

За змістом ч.1 ст.74 Закону України «Про державну службу», дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Закону України «Про державну службу», рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб'єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Аналіз вищенаведених норм дозволяє зробити висновок, що дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується суб'єктом призначення до працівника, який вчинив дисциплінарний проступок

При цьому, для накладення дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність протиправної поведінки державного службовця, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених Законом України «Про державну службу» та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Також необхідно враховувати інші обставини, що мають значення: характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.

Як видно з матеріалів справи, підставою для порушення дисциплінарного провадження стосовно позивача слугувала резолюція в.о. начальника Львівської митниці ДФС Черкунова В.І. до листа Львівської митниці ДФС від 05.05.2017 року №1298/10/13-70-05, згідно якої останнім прийнято рішення щодо відкриття дисциплінарного провадження з проведенням службового розслідування з відстороненням від роботи (вх. Львівської митниці ДФС №1671 від 07.06.2017 року).

Даючи оцінку спірним правовідносинам, суд встановив, що відповідно до наказу ДФС України від 19.10.2016 року №875 із змінами та доповненнями, внесеними наказом ДФС від 18.11.2016 року №952 «Про функціональні повноваження структурних підрозділів територіальних органів ДФС», затверджено, зокрема, перелік функцій, які здійснюють структурні підрозділи територіальних органів ДФС (додаток 1); зміст функцій та процедур, які здійснюють структурні підрозділи територіальних органів ДФС (додаток 2); закріплення функцій та процедур за структурними підрозділами митниць ДФС (додаток 6).

Окрім того, у п.2 вищевказаного наказу від 19.10.2016 року №875 зобов'язано, серед інших, начальників митниць ДФС розробити та затвердити положення про структурні підрозділи та посадові інструкції працівників відповідно до вимог цього наказу.

Так, посадовою інструкцією головного державного інспектора відділу бухгалтерського обліку та звітності управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності Львівської митниці ДФС, затвердженою начальником митниці 11.11.2016 року, передбачено обов'язок здійснення обліку коштів на депозитному рахунку 3734 Львівської митниці ДФС в Головному управлінні ДКС України в м.Києві, сплачених при оформленні митним органом попередньої декларації громадян.

Водночас, строків та чіткого порядку виконання цієї процедури відповідач не встановив, що й не заперечувалось ним самим у висновку службового розслідування (стор.29).

Разом з тим, суд встановив факт відсутності в управлінні, станом на 10.01.2017 року, розпорядження стосовно щоденного надання на митний пост сканованого варіанту банківської виписки з метою оперативного контролю за надходженням сум передоплат на депозитний рахунок митниці. Лише після винесення розпорядження від 06.07.2017 року в.о. начальника Управління головного бухгалтера ОСОБА_12 розпочато надсилання банківських виписок із супровідною службовою запискою по УДО на митний пост «Західний» ВМО «Скнилів».

Службовим розслідуванням також встановлено, що у зв'язку із переходом на новий план розрахунків у програмному комплексі «ДПС - Про розноску виписки по банківському рахунку» прихід за 10.01.2017 року розпочато головним державним інспектором управління фінансування бухгалтерського обліку та звітності Одінцовою Н.В. лише 28.03.2017 року, розхід за 16.01.2017 року - 06.04.2017 року. А тому, враховуючи, що аналітичний облік коштів, сплачених як передоплата за митне оформлення транспортних засобів фізичними особами, не здійснювався відразу, відтак і інформація щодо відсутності на рахунку митниці коштів у сумі 141426,77 грн стала відома лише у квітні 2017 року.

Таким чином, позивач не знала і не могла знати про факт наявності чи відсутності зарахованих коштів від фізичних осіб у період з січня по квітень 2017 року .

Більше того, на стор.6 висновку службового розслідування відповідач сам же визнає, що кошти за митне оформлення транспортного засобу, випущеного у вільний обіг за митною декларацією ІМ40ДЕ №209000020/2017/000393 від 13.01.2017 року, в сумі 141426,77 грн перераховано до Державного бюджету України.

В судовому засіданні суд досліджував квитанцію ПАТ «Платинум Банк» №11079 від 10.01.2017 року та встановив, що номер рахунку та інші реквізити для сплати митних платежів за проведення митного оформлення транспортного засобу зазначені правильно, що й не оспорювалось представником відповідача.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних, суд приходить висновку, що відповідачем допущено недбалість, яка виразилась у невчасному розробленні та затвердженні відповідних розпорядчих документів (порядків, положень, інструкцій тощо, в т.ч. на виконання вимог наказу ДФС України від 19.10.2016 року №875) та, як наслідок, призвела до ненадходження коштів на рахунок Львівської митниці ДФС у сумі 141426,77 грн, відповідальність за вчинення якої намагається перекласти на позивача шляхом застосування до неї дисциплінарного стягнення у виді догани. Однак таке, на думку суду, є неприпустимим.

Так, у п.71 рішення Європейського суду з прав людини у справі від 20.10.2011 року у справі №29979/04 «Рисовський проти України» зазначено, що принцип «належного урядування» не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Втім, лише у серпні-вересні 2017 року змінено порядок перевірки митних платежів та надано посадовим особам відділу митного оформлення «Скнилів» митного поста «Західний» доступ до створення нового порядку перевірки та аналізу надходжень оплат від фізичних осіб, які подають митні декларації, підтвердженням чого є долучені до матеріалів справи лист в.о. голови ДФС від 08.08.2017 року № 20931/7/99-99-05-030117 «Про контроль за надходженням сум передоплат від громадян» та Розпорядження заступника начальника Львівської Митниці ДФС від 12.09.2017 року за №126-р «Про контроль за надходженням сум передоплат від громадян».

Окрім того, як зазначено відповідачем у висновку службового розслідування (стор.37), додатковими причинами і умовами, що призвели до виявлених в ході проведення службового розслідування правопорушень та факту ненадходження на рахунок Львівської митниці ДФС коштів, також є:

- відсутність відповідного порядку взаємодії структурних підрозділів митниці для практичної реалізації норм абз.7 п.4.5.3 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №631, при здійсненні митного оформлення товарів, що ввозяться громадянами;

- відсутність визначеного нормативно-правовими актами та розпорядчими документами відповідного порядку та строків здійснення обліку коштів на депозитному рахунку 3734 Львівської митниці ДФС в Головному управлінні державної казначейської служби України в м.Києві, сплачених при оформленні митним органом попередньої декларації громадян;

- відсутність відповідного порядку здійснення контролю та підтвердження ненадходження коштів, сплачених при оформленні митним органом попередньої декларації громадянами, з використанням АСМО «Інспектор».

Власне, що ж стосується невиконання або неналежного виконання службових обов'язків позивачем, то перелік таких визначено у розділі 2 Посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 Львівської митниці Державної фіскальної служби України, затвердженої 11.11.2016 року.

Як видно з оскаржуваного наказу, позивачем порушено наступні пункти Посадової інструкції: 2.36 - забезпечення дотримання ВМО №2 порядку митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами; 2.38 - здійснення митного контролю та митного оформлення товарів (у тому числі транспортних засобів особистого користування), що переміщуються через митний кордон України громадянами; 2.41 - здійснення перевірки документів та відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України суб'єктами ЗЕД та громадянами; 2.47 - забезпечення повноти та своєчасності виконання митних формальностей при митному оформленні товарів у відповідний митний режим.

Однак, проаналізувавши вищевказані посадові обов'язки в контексті спірних правовідносин, суд приходить висновку, що при застосуванні до позивача такого виду дисциплінарного стягнення як догана, відповідачем не було в достатній мірі враховано обставини, за яких було вчинене виявлене порушення. Також, не надано оцінки поясненням позивача щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження. Не надано оцінки, в т.ч., поясненням і інших осіб (працівників відповідача), суть яких зводиться до того, що до 06.07.2017 року механізм та можливість у посадової особи митного органу здійснити перевірку зарахування коштів, сплачених громадянином як грошова застава, на депозитний рахунок 3734 Львівської митниці ДФС - були відсутні.

Суд враховує, що оскаржуваний наказ від 13.09.2017 року №648-о не містить чіткого формулювання суті вчиненого порушення із посиланням на конкретні пункти посадової інструкції, зі змісту яких було б видно який саме посадовий обов'язок не виконала чи неналежно виконала позивач та в якому порядку вона мала б діяти, щоб не допустити таке, на думку відповідача, порушення.

Таким чином, замість конкретизації протиправних дій (бездіяльності) позивача, відповідач обмежився лише загальною констатацією факту вчинення дисциплінарного проступку, що не відповідає ч.2 ст.77 Закону України «Про державну службу».

Поряд з цим, у матеріалах дисциплінарної справи позивача містяться відомості щодо відсутності у неї дисциплінарних стягнень, що в силу вимог п.2 ч.2 ст.62 Закону України «Про державну службу» є однією з обставин, що пом'якшують відповідальність державного службовця. Натомість в п.2 подання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності від 05.09.17 року головою дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Львівської митниці ДФС Глухой В.В. зазначено, що рекомендує керівнику митниці розглянути питання щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани, в тому числі із врахуванням відсутності обставин, які пом'якшують відповідальність.

Тобто, такі обставини, всупереч імперативним приписам ч.1 ст.74 Закону України «Про державну службу», відповідач не врахував.

Також, суд звертає увагу, що, приймаючи спірний наказ, відповідач не дослідив чи є вчинені позивачем дії дисциплінарним проступком, оскільки підставою для застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння, яке визнається дисциплінарним проступком. Вказане відповідає приписам ч.2 ст.74 Закону України «Про державну службу», згідно якої дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

При цьому, суд враховує, що за висновками Європейського суду з прав людини сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він є обов'язковим не тільки для кримінального суду, який приймає рішення щодо обґрунтованості обвинувачення, але й для віх інших державних органів. Так, на думку Європейського суду з прав людини, замах на презумпцію невинуватості може виходити не тільки від суду чи судді, але й від інших публічних влад. Висновок (а по суті констатація, якій не передували фактичне встановлення обставин, їх оцінка та аналіз) дисциплінарного провадження про порушення позивачем вимог посадової інструкції та чинного законодавства, здійснений без вирішення питання про винуватість чи невинуватість позивача, і без оцінки свідчень, наданих нею безпосередньо.

До того ж, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яку він висловив у п.53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». На думку суду, жодних вагомих, чітких та узгоджених доказів, які б вказували на правомірність та обґрунтованість спірного наказу відповідач не навів, натомість такий прийнято лише з формальних підстав. Зазначене не спростовано відповідачем в процесі розгляду та вирішення даної справи.

У підсумку, слід зазначити і те, що законодавством не тільки визначено перелік підстав для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, але й встановлено юридичні гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення, однією з яких є передбачена ч.3 ст.65 Закону України «Про державну службу» заборона притягнення до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення, або постановлення відповідної окремої ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначене відповідачем неналежне виконання посадових обов'язків позивачем мало місце у січні 2017 року, однак в силу незалежних від позивача обставин виявлене лише у квітні 2017 року.

Водночас, проаналізувавши функціональні обов'язки відділів обліку митниці, суд приходить висновку, що відповідач мав дізнатись про наявну заборгованість протягом 2-3 банківських днів з моменту завершення формування митної декларації. Вказане дає підстави вважати, що на момент прийняття оскаржуваного наказу від 13.09.2017 року №648-о сплив строк притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.

З урахуванням встановлених обставин та вищевказаних норм Закону, суд вважає, що відповідачем не доведено суду належними, допустимими та достатніми доказами факт невиконання або неналежного виконання позивачем посадових обов'язків, як об'єктивної сторони дисциплінарного проступку. Вказане свідчить про безпідставне притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді догани.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених на їх підставі обставин, що передували прийняттю оскаржуваного наказу Львівської митниці ДФС від 13.09.2017 року №648-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», суд приходить висновку, що такий прийнято необґрунтовано (без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення), без дотримання принципу рівності перед законом, а також упереджено, недобросовісно, нерозсудливо та несвоєчасно. В той же час, позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними, допустимими та достатніми доказами. Виходячи з положень п.2 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає задоволенню. А тому, спірне рішення слід скасувати як протиправне.

Щодо судових витрат, то відповідно до вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такі відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, підп.15 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Львівської митниці ДФС від 13.09.2017 року №648-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС (вул.Костюшка,1, м.Львів, 79000; ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП: НОМЕР_4) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення суду буде складено до 17.02.2018 року.

Суддя Ланкевич А.З.

Оригінал повного тексту судового рішення складено в одному примірнику 16.02.2018 року.