Справа № 686/15919/17
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/15919/17

Головуючий у 1-й інстанції: Логінова С.М.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

16 лютого 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про зобов'язання до вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

16 серпня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації, в якому просила визнати протиправною відмову відповідача та зобов'язати департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації вирішити питання щодо встановлення ОСОБА_2 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4 та видати відповідне посвідчення.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 31 травня 2016 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто із зниженням пенсійного віку на 5 років.

Однак, їй було відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років, так як нею не додано посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи.

У зв'язку із наведеним позивач звернулась до департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації із заявою про видачу посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Листом департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації від 25 травня 2017 року № 04.02-5909 позивачу відмовлено у задоволенні заяви, оскільки Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VІІІ виключено абзац 5 частини 2 статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю; тому з 1 січня 2015 року департаментом соціального захисту населення не приймаються подання райдержадміністрації на оформлення громадянам посвідчень постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Вважаючи протиправними дії щодо такої відмови позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та на видачу посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статями 11, 14 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначені підстави та умови віднесення осіб до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 4 статті 11 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Пунктом 4 частини 1 статті 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, серед яких особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Білоцерківської міської ради народних депутатів № 389 від 16 лютого 1998 року, ОСОБА_2 постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю м. Біла Церква з 26 квітня 1986 року по теперішній час.

Режим та правове визначення територій радіоактивного забруднення регулюється Законом України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII абзац 5 частини 2 статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", який визначав зони посиленого радіоекологічного контролю, виключений.

Цим же Законом статтю 2, яка визначала категорії зон радіоактивно забруднених територій та статтю 23, яка визначала компенсації та пільги громадянам, віднесеним до категорії 4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виключені. Вказані зміни до Закону вступили в силу з 01 січня 2015 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що на момент звернення позивача з заявою про надання посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії вона не проживала в зоні посиленого радіоекологічного контролю, оскільки такої зони, відповідно до чинного законодавства, немає.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.