Справа № 804/2377/17
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

09.02.2018 Київ К/9901/2185/18 804/2377/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., -

під час розгляду касаційної скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (далі - Уповноважена особа Фонду, Фонд відповідно) Гриценка Володимира Володимировича на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду Ковтун Ю.М., Уповноваженої особи Фонду Волкова О.Ю., третя особа - Фонд, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

суд першої інстанції за наслідками розгляду позову постановив рішення про задоволення заявлених у ньому вимог. Суд апеляційної інстанції це рішення залишив без змін.

Уповноважена особа Фонду не погодився із цими рішеннями і 5 січня 2018 року подав касаційну скаргу про їх скасування та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Суддя Верховного Суду ухвалою від 18 січня 2018 року касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду залишив без руху і надав строк для усунення недоліків (десять днів з моменту отримання цієї ухвали) шляхом наведення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

На виконання цієї ухвали скаржник навів підстави на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, які за набором і суттю подібні до тих, що були визнані в ухвалі від 18 січня 2018 року неповажними. Додатково зазначив, що відповідно до статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) має право на право на поновлення строку касаційного оскарження.

Зміст наведених обставин, їх фактична та правова природа дають привід вважати, що підстав для визнання пропуску строку касаційного оскарження з поважних причин скаржник не представив.

Відповідно до підпункту 12 пункту 1 Перехідних положень КАС (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Пунктом 14 пункту 1 Перехідних положень цього Кодексу встановлено, що судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Відповідно до статті 212 КАС (у редакції, що діяла на час подання касаційної скарги), касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Оскаржене рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 6 грудня 2017 року, його повний текст складено 11 грудня 2017 року, а касаційна скарга на нього подана (здана на пошту) 5 січня 2018 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У клопотанні про поновлення цього строку скаржник наголошує, що оскаржену ухвалу суду апеляційної інстанції отримав 26 грудня 2017 року і протягом двадцятиденного строку з дня отримання подав касаційну скаргу.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на касаційне оскарження, на які скаржник посилається як на поважні, суд має виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів і з того, чи мав скаржник за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на касаційне оскарження.

У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини у вимірі положень пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Уповноважена особа Фонду був обізнаний про розгляд справи у відкритому судовому засіданні за його ж апеляційною скаргою, проте у судове засідання не з'явився. Знаючи про день судового засідання в апеляційному суді, повинен був дізнатися про результат апеляційного розгляду. Зміст рішення суду першої інстанції (залишено без змін апеляційним судом) Уповноваженій особі Фонду був відомий ще до подання апеляційної скарги. За положеннями статті 212 КАС відлік двадцятиденного строку на подання касаційної скарги починається з дня складення оскарженого рішення в повному обсязі, а не від дати отримання його копії. Процесуальний закон встановлює початок відліку строку на оскарження для певних процесуальних дій, приміром за частиною другою статті 186 КАС в редакції до 15 грудня 2017 року цей відлік проводиться з дня отримання копії рішення суду першої інстанції, складеного в повному обсязі. Однак для подання касаційної скарги така умова законом не передбачена.

На виконання ухвали від 18 січня 2017 року скаржник не навів поважних причин, що завадили йому подати касаційну скаргу у встановлені законом строки.

У зв'язку із цим, колегія суддів не може погодитися, що обставини, на які покликається скаржник, є непереборними чи такими, що об'єктивно не дали можливість йому своєчасно реалізувати своє право на касаційне оскарження.

Отже, причини для поновлення строку слід визнати неповажними.

Посилання скаржника на норми статті 329 КАС про право учасника справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, за описаних конкретних обставин не можна визнати прийнятними.

У підпункті 14 пункту 1 Перехідних положень КАС зазначено, що судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

До 15 грудня 2017 року строки касаційного оскарження були встановлені у статті 212 КАС (у редакції, чинній на день подання касаційної скарги), яка не передбачала правил, на які посилається скаржник.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 333 КАС в редакції Закону № 2147-VIII суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо, зокрема, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Аналогічна підстава була передбачена частиною четвертою статті 214 КАС в редакції на час подання касаційної скарги.

Керуючись пунктом 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Гриценка Володимира Володимировича про поновлення строку на касаційне оскарження відмовити.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Ковтун Ю.М., уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю., третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: М.І. Гриців

Судді: Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко