Справа № 823/2112/17
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року справа № 823/2112/17

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Уманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області до приватного підприємства «Сігма» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Уманське обєднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області з позовом до приватного підприємства «Сігма», в якому просить стягнути заборгованість по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 487 грн. 83 коп.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що відповідач має борг з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2 за період з 01.10.2017 по 31.10.2017 у сумі 487 грн. 83 коп.

Представник позивача в судове засідання не з?явився, 22.12.2017 надав клопотання в якому просив розглядати справу без участі його представника по наявних матеріалах.

Представник відповідача в судове засідання не з?явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з частиною 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з?явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Враховуючи заяву позивача про розгляд справи за його відсутності та що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив, суд здійснює розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд встановив наступне.

Приватне підприємство «Сігма» зареєстроване як юридична особа 22.11.2001, ідентифікаційний код 31756648.

Судом встановлено, що на обліку в органах Пенсійного фонду України перебуває ОСОБА_1, який працював у відповідача, і якому призначені пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991.

Позивач сформував та направив відповідачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно з яким фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №2 ОСОБА_1, за жовтень 2017 року склали 487 грн. 83 коп. (а.с.6)

Заборгованість з відшкодування пільгових пенсій у сумі 487 грн. 83 коп. на час розгляду справи відповідачем не сплачена.

Оцінюючи встановлені обставини справи, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 Прикінцевих положень 2 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне страхування».

Категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, визначені статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991.

Згідно пункту б) частини першої статті 13 Закону №1788 на пільгових умовах мають право на пенсію працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Обовязок відшкодувати фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до Списку №2, передбачений пунктом 2 Прикінцевих положень 2 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003, яким передбачено збереження порядку покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом (абзац третій підпункту 1 пункту 2).

Умови відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених до набрання чинності Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003, визначаються Законом України «Про збір на обов?язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР від 26.06.1997.

Вказаним Законом передбачено, що платниками збору на обов?язкове державне пенсійне страхування є суб?єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об?єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об?єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи суб?єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників (пункт 1 частини першої статті 1); для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (абзац 4 частини першої статті 2); для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону на обов?язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору в розмірі 100 відсотків від об?єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону (абзац 3 пункту 1 частини першої статті 4).

Згідно з вказаними приписами відповідач зобовязаний відшкодовувати позивачу фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених його колишнім працівникам відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2 у повному обсязі до досягнення ними пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування».

Згідно пункту 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з пунктом 6.7 вказаної Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Пунктом 6.8 вказаної Інструкції передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона «Крим»). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Судом встановлено, що розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за жовтень 2017 року позивач направив відповідачу 09.11.2017, однак відповідач у строк до 25 листопада 2017 року вказану у розрахунку суму витрат на виплату та доставку пільгових пенсій позивачу не вніс.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивач довів наявність боргу позивача з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на суму 487 грн. 83 коп., у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241-245, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства «Сігма» (20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Артема, 88, ідентифікаційний код 31756648) на користь Уманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області (20300, м. Умань, вул. Волонтерів, 4, ідентифікаційний код 40384977) заборгованість з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за жовтень 2017 року у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 83 копійки.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд.

Суддя А.В. Руденко