Справа № 826/8811/13-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

09.02.2018 Київ Зі/9901/138/18 826/8811/13-а

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 826/8811/13-а за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.05.2016 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2013 року та постанову Окружний адміністративний суд м. Києва від 15.07.2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

22.08.2016 ОСОБА_2 звернулась до Вищого адміністративного суду України із заявою про прийняття додаткового судового рішення у справі № 826/8811/13-а щодо судових витрат.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2018 суддею-доповідачем Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду в провадженні Зі/9901/138/18 визначено ОСОБА_1

Розглянувши заяву про прийняття додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, колегія суддів приходить до висновку щодо відмови у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Питання розподілу судових витрат (в редакції закону, який діяв на момент постановлення рішення) було врегульовано положеннями статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частини першої цієї статті якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Однак, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції здійснювався з врахуванням положень частини 6 цієї статті, згідно яких якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він, відповідно, змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те, що судом касаційної інстанції, при постановленні ухвали від 24.05.2016 не змінювалось постановлене у справі рішення та не приймалось нове, підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат були відсутні.

З огляду на викладене заява ОСОБА_2 про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) І.А. Васильєва
Судді: (підпис) С.С. Пасічник
(підпис) В.П. Юрченко