Справа № 2-а-120/10
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Бруховський Є.Б.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" лютого 2018 р. Справа № 2-а-120/10

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_2,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хорошівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від "20" листопада 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Черняхівському районі Житомирської області, Державного казначейства України про поновлення строку на звернення до суду, визнання дій неправомірними та зобов'язання сплатити недоплачені суми , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою, в якій просила допустити процесуальне правонаступництво в адміністративній справі № 2-а-120/2010 від 05.08.2010 року за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Черняхівському районі до Державного казначейства України щодо виплати щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 01.01. 2007 року по даний час, про поновлення строку на звернення до суду, визнання дій неправомірними та зобовязання сплатити недоплачені суми, а саме: замінити сторону виконавчого провадження стягувача ОСОБА_3 на правонаступника ОСОБА_4.

Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 20.11.2017 року заяву задоволено.

Замінено вибулу сторону виконавчого провадження з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 14.03.2017 року в смт.Черняхів на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, Хорошівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження. Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що немає доказів про наявність відкритого виконавчого провадження. Узагальнено позиція відповідача полягає в тому, що заміні сторони виконавчого про провадження в порядку ст.264 КАС України має передувати факт відкриття даного провадження та надання особі статусу сторони виконавчого провадження, оскільки неможливо замінити суб'єкт в неіснуючих правовідносинах.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність висновків суду першої інстанції встановила наступне.

05.08.2010 року постановою Черняхівського районного суду Житомирської області позовну заяву ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Черняхівському районі до Державного казначейства України щодо виплати щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 01.01.2007 року по даний час, про поновлення строку на звернення до суду, визнання дій неправомірними та зобовязання сплатити недоплачені суми задоволено частково. В задоволенні позовних вимог до Державного казначейства України відмовлено в повному обсязі за безпідставністю, та в задоволенні клопотання про поновлення строку на звернення до суду також відмовлено. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Черняхівському районі щодо виплати ОСОБА_3 надбавки до пенсії як дитині війни за період з 12.01.2009 року по 31.12.2009 року, та зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Черняхівському районі виплатити на її користь 1187,19 грн. недоплаченої надбавки до пенсії за вказаний період.

23.11.2011 року постановою Апеляційного суду Житомирської області вищезазначену постанову Черняхівського районного суду від 05.08.2010 року змінено, а саме: виключено з резолютивної частини постанови визначений розмір проведення виплати доплати до пенсії в сумі 1187,19 грн., в решті постанову залишено без змін.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.09.2017 року (а.с.161) заявниця ОСОБА_4 являється спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 14.03.2017 року в смт.Черняхів (а.с. 162).

Зважаючи на вказане, ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про процесуальне правонаступництво в адміністративній справі № 2-а-120/10 від 05.08.2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Черняхівському районі.

Суд першої інстанції вирішуючи питання щодо процесуального правонаступництва дійшов висновку, що постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 05.08.2010 року змінено лише в частині визначення розміру проведення виплати доплати до пенсії в сумі 1187,19 грн., а в решті постанову залишено без змін, де визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Черняхівському районі неправомірними щодо виплати ОСОБА_3 надбавки до пенсії як дитині війни за період з 12.01.2009 року по 31.12.2009 року та зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Черняхівському районі Житомирської області виплатити на її користь недоплачену надбавку до пенсії за вказаний період, та дану постанову із врахуванням змін направлено на виконання, відсутність інших членів сімї спадкодавця ОСОБА_3 бажаючих отримати недоплачену надбавку до пенсії присуджену до стягнення, суд приходить до висновку, що дані спірні правовідносини підлягають правонаступництву, а тому суд замінив вибулу сторону виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Ч.1 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII передбачено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Згідно зі ст.255 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Статтею 55 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Зазначені висновки узгоджуються з позицією Вищого адміністративного суду від 09.06.2015 № К/800/13521/15.

Також згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входить сукупність прав та обов'язків, носієм яких був спадкодавець і які переходять до його спадкоємців після відкриття спадщини. За загальним правилом у спадщину переходять усі цивільні права та обов'язки спадкодавця.

Відповідно до ст.52 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Згідно з ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Вищевказані висновки узгоджуються з позицією Вищого адміністративного суду України, висловленою в ухвалах від 10.11.2017 № К/800/37284/17 та від 20.11.2014 року №К/800/5749/14.

Щодо аргументу про неправильне застосування ч.1 ст.264 КАС України (оскільки суд першої здійснив заміну сторони виконавчого провадження без наявного відкритого виконавчого провадження), колегія суддів додатково звертає увагу на помилковість буквального тлумачення статті 264 КАС України (в редакції, що діяла до 14.12.2017), яке пропонує скаржник.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини за статтею 6 Конвенції.

Колегія суддів також враховує позицію Верховного Суду у постанові від 31.01.2018 року у справі № 2-а-960/2010 відповідно до якої розширене тлумачення ч.1 ст.264 КАС України узгоджується зі змінами щодо заміни сторони виконавчого провадження, які відбулися з прийняттям Закону від 03.10.2017 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким КАС України викладено у новій редакції (діє з 15.12.2017). Зокрема, у ст.379 у порівняні зі ст.264 КАС України у попередній редакції, зявилася частина 4 такого змісту: «Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження».

Відповідно до ст.3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Крім того, правова позиція ЄСПЛ свідчить про законність заміни сторони виконавчого провадження у разі якщо виконавче провадження не відкрито.

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обовязкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невідємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції. («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28.07.1999, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, § 40).

У рішенні «ОСОБА_5 проти України» (заява 40450/04, п.46) Європейський суд з прав людини зазначив: «…що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання (див. рішення у справі "Метаксас проти Греції" (Metaxas v. Greece), N 8415/02, п.19, від 27 травня 2004 року; та у справі "Лізанец проти України" (Lizanets v. Ukraine), N 6725/03, п. 43, від 31 травня 2007 року).

У таких справах відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання.

У п.48 цього рішення Європейський Суд з прав людини зробив висновок, що заявникові не можна було дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. І далі, у п.54 звернув увагу, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (див. рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), N 29439/02, від 26 квітня 2005 року, і у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v.Ukraine), N1811/06, від 19 лютого 2009 року).

З огляду на зазначене, тлумачити статтю 264 КАС України слід у дусі Конвенції та забезпечення ефективності захисту порушених прав, як норму, яка надає суду можливість контролювати виконання судових рішень, усувати перешкоди та сприяти виконанню. При цьому відсутність виконавчого провадження на час звернення із заявою про заміну сторони не є матеріально-правовою перешкодою для заміни сторони правонаступником (спадкоємцем), і не суперечить загальній меті адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Хорошівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від "20" листопада 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_2

Повне судове рішення складено "13" лютого 2018 р.