Справа № 298/1049/17
Суддя: Тарасевич П. П.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 298/1049/17
Номер провадження 2-а/298/29/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Тарасевича П.П.,

при секретарі судового засідання Келешовчак І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до інспектора взводу патрульної роти № 3 батальйону УПП у мм. Ужгород та Мукачево ДПП ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом з тих підстав, що 4 серпня 2017 року інспектор взводу патрульної роти № 3 батальйону УПП у мм.Ужгород та Мукачево ДПП лейтенант ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення та без розяснення прав, не забезпечивши права на правову допомогу, в нічний час виніс відносно позивача постанову у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої він, цього ж дня, о 23.40 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, по автодорозі «Київ-Чоп» АЗК «ОККО» (вул. Лавківська) позивач перетнув суцільну горизонтальну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п.п. 8.5 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Цією ж постановою відповідач наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Вважає, що відповідач при здійсненні провадження у справі діяв неправомірно, оскільки допустив процесуальні порушення та порушення прав позивача. Зазначена постанова є безпідставною, а висновок про його вину в порушенні правил дорожнього руху не відповідає дійсності, ґрунтується на припущеннях поліцейського. Зазначає, що вказане у постанові відповідача повністю не відповідає дійсності, свою вину він не визнав, оспоривши факт вчинення ним правопорушення ще до винесення постанови та під час її винесення та вказує, що поліцейський не забезпечив його право на захист, не розяснив ст. 63 Конституції України, не ознайомив його з доказами правопорушення, не допитав свідків, із матеріалами справи його не ознайомлено.

Також будь-яких доказів того, що він перетнув суцільну лінію не наведено в цій постанові, а відтак їх не досліджено відповідачем при винесенні постанови. Відповідачем не допитано громадян (свідків), які були з ним у цей час того дня.

Зважаючи на вищенаведене просить суд скасувати винесену відповідачем постанову та закрити провадження у справі.

Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовну заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити та розглянути справу без його участі.

Відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин, оскільки належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, тому суд, в порядку ч.4 ст. 128 КАС України, розглянув справу без його участі на підставі наявних у ній доказів.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні належними доказами встановлено, що відносно позивача відповідач виніс постанову серії АР № 688151 від 04.08.2017 року, згідно якої ОСОБА_1 ставиться в вину те, що того дня, о 23.40 год., він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по автодорозі «Київ-Чоп» АЗК «ОККО» (вул. Лавківська) позивач перетнув суцільну горизонтальну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п.п. 8.5 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Цією ж постановою відповідач наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів, крім іншого, за порушення вимог розмітки проїзної частини доріг.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини 1,2 ст. 7 КУпАП).

Згідно ст.ст. 245, 252 КУпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов'язком органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Оцінка доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, також має ґрунтуватися на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, на підставі закону.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частина 2 цієї ж статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, у справі відсутні достатні докази, які б підтверджували дану обставину, в судове засідання відповідач не з'явився і не довів порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху України та правомірність прийнятого ним рішення по справі. Відтак суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача і визнає, що оскаржувана ним постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 71, 86, 105, 112, 159, 160, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову АР № 688151 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 4 серпня 2017 року, винесену інспектором взводу патрульної роти № 3 батальйону УПП у мм. Ужгород та Мукачево ДПП ОСОБА_2.

На постанову суду першої інстанції може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом першої інстанції частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий