Справа № 816/14/18
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2018 року м. ПолтаваСправа №816/14/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у якому просив:

визнати протиправною відмову у складанні висновку про наявність у ОСОБА_1 права на призначення одноразової грошової допомоги, як інваліду війни ІІ групи з 04 жовтня 2012 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та направленні документів на розгляд комісії Міністерства оборони України;

зобов`язати Полтавський обласний військовий комісаріат скласти висновок про наявність у ОСОБА_1 права на призначення одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 та статей 16-163 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", як інваліду війни ІІ групи з 04 жовтня 2012 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та направити його на розгляд комісії Міністерства оборони України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому з 04.10.2012 встановлено другу групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби. На цій підставі позивач стверджував про наявність у нього права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499, частиною другою статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Відмову Полтавського ОВК у виплаті одноразової грошової допомоги, викладену у листі від 26.12.2017 вих. №10/2604, позивач вважає неправомірною, оскільки така виплата передбачена чинним законодавством.

16.01.2018 судом одержано відзив Полтавського ОВК на позов, у якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Звертав увагу на те, що положеннями статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ в редакції від 03.11.2006 (чинній на час встановлення позивачу інвалідності), передбачено додаткові гарантії соціального захисту військовослужбовців, які проходили військову службу і перебували у статусі військовослужбовця станом на 01.01.2007 і пізніше, тоді як позивач звільнений з військової служби до вказаної дати, у зв`язку з чим зазначені положення не можуть застосовуватися до нього. Зазначив, що за відсутності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, відповідачем висновок щодо можливості виплати йому такої допомоги до Департаменту фінансів Міністерства оборони України не направлявся.

Згідно з частиною третьою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідно до вимог частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу розглянуто у порядку письмового провадження, у зв`язку з чим на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Суд встановив, що позивач у період з 31.05.1982 по 16.04.1984 проходив дійсну строкову військову службу у лавах Збройних Сил Союзу РСР, а з 02.06.1986 по 11.12.1998 проходив військову службу /а.с. 15/.

З 11.12.1998 позивач звільнений зі Збройних Сил України у запас за станом здоров`я /а.с. 26/.

До матеріалів справи залучено копію акта судово-медичного обстеження від 27.06.2012 №247, за змістом якого виявлені за результатами судово-медичної експертизи у ОСОБА_1 рубці правого колінного суглоба, лоба, голови є наслідком загоювання осколкових ран, отриманих позивачем від розриву міни під час проходження служби у Демократичній Республіці Афганістан (1987 рік) /а.с. 13/.

Зі змісту залученої до матеріалів справи копії витягу із протоколу від 16.08.2012 №1635 засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв судом встановлено, що зазначені вище поранення пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії /а.с. 12/.

09.10.2012 Полтавською обласною МСЕК №1 позивачу з 04.10.2012 встановлено другу групу інвалідності на три роки, причина інвалідності - виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджено наданою позивачем копією довідки серії МСЕ №0384388 /а.с. 10/.

03.11.2015 Полтавською обласною МСЕК №1 позивачу з 22.10.2015 встановлено другу групу інвалідності безстроково, причина інвалідності - виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджено наданою позивачем копією довідки серії АВ №0493047 /а.с. 11/.

20.12.2017 позивач звернувся до Полтавського ОВК із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499.

Листом від 26.12.2017 вих. №10/2604 позивача повідомлено про відсутність підстав для виплати йому одноразової грошової допомоги /а.с. 9/.

Не погодившись з даною відповіддю суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Спірні відносини стосуються наявності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням йому другої групи інвалідності, що пов`язана із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Зазначене в повному обсязі підтверджено наданим позивачем копіями довідки МСЕК серії МСЕ №0384388 та витягу з протоколу від 16.08.2012 №1635 засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм каліцтв /а.с. 10, 12/.

Відповідач справжність та достовірність даних доказів не заперечував і не спростовував.

Суд зауважує, що відповідно до статті 41 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (у редакції, чинній на момент встановлення позивачу групи інвалідності), виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

За змістом статті 1 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною другою статті 16 названого Закону (у редакції Закону від 03.11.2006 №328-V, чинній на момент встановлення позивачу групи інвалідності) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Суд, враховуючи правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 18.11.2014 у справі №21-446а14 та від 21.04.2015 у справі №21-135а15, зазначає, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і в тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період його проходження.

Оскільки позивачу другу групу інвалідності вперше встановлено з 04.10.2012 внаслідок безпосереднього виконання ним обов`язків військової служби, то позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України на дату встановлення позивачу групи інвалідності.

За таких обставин, суд відхиляє як необґрунтовані твердження відповідача про те, що дія частини другої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції Закону від 03.11.2006 №328-V) не поширюється на позивача.

До того ж, суд зауважує, що позивач звільнений з військової служби з 11.12.1998, а не з 30.03.1993, як про це зазначає відповідач у відзиві.

Інших підстав для відмови у складенні висновку щодо можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідач не навів.

Суд враховує, що до спірних відносин має застосовуватись Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499 (надалі - Порядок №499).

Згідно з пунктом 3 Порядку №499 особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військомату такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва); копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

А відповідно до пункту 7 Порядку №499, керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.

Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Отже, відповідач, як уповноважений орган у спірних відносинах, мав лише підготувати та подати головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги позивачу. Прийняття ж рішення про наявність/відсутність підстав для виплати одноразової грошової допомоги віднесено до повноважень головного розпорядника бюджетних коштів, яким у спірних відносинах є Міністерство оборони України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

"У спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Отже, суб`єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб`єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що відмовивши позивачу у складанні висновку щодо можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідач вийшов за межі повноважень, визначених Порядком №499.

А відтак, відповідна відмова Полтавського ОВК, що набула форму листа від 26.12.2017 вих. №10/2604, є протиправною.

За таких обставин, з метою належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Полтавського ОВК у складенні висновку щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, оформлену листом від 26.12.2017 вих. №10/2604, та зобов`язати відповідача скласти висновок щодо можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги та подати його до Міністерства оборони України разом із наданими позивачем документами.

Беручи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 частково.

Позивач від сплати судового збору звільнений, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 263, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 скласти висновок щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, викладену у листі від 26.12.2017 вих. №10/2604.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) скласти висновок щодо можливості виплати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) одноразової грошової допомоги відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб" та подати його до Міністерства оборони України разом із наданими позивачем документами.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Кукоба