Справа № 817/1692/17
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2018 року м. Рівне №817/1692/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Сисун Н.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Никитюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3
доГоловне управління Національної поліції в Рівненській області
про визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі - ГУНП в Рівненській області ) про визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За змістом позовних вимог позивач просив визнати неправомірним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 226 о/с від 09.10.2017; поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 на посаді старшого інспектора сектору автомобільно-технічної інспекції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Рівненській області; стягнути з Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.10.2017 по день поновлення на службі.

Обгрунтовуючи позов, позивач покликається на протиправність оскарженого наказу, оскільки вважає, що його звільнено з органів внутрішніх справ у запас через скорочення штатів неправомірно. Вказує, що всупереч чинному законодавству позивачу не було запропоновано всіх вакантних посад в органах поліції, з урахуванням його досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків. Вважає, що відповідачем не враховано переважне право позивача на залишення на роботі як учасника бойових дій, а також, як працівника, який навчається у вищому учбовому закладі без відриву від виробництва.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю з підстав, наведених в позові, та просив позов задовольнити.

Представник відповідача подав письмове заперечення проти позову (а.с.28-31), за змістом якого в судовому засіданні пояснив, що наказом ГУНП в Рівненській області №1224 від 26.07.2017 на виконання наказу Національної поліції України від 21.07.2017 №746 "Про організаційно-штатні зміни в Національній поліції", було скорочено чисельність і штат працівників, функції яких були пов'язані з забезпеченням безпеки дорожнього руху, дорожнього нагляду тощо. Вказує, що наказом ГУНП в Рівненській області від 09.10.2017 №226 о/с позивача було звільнено у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 4 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку зі скороченням штатів). 09.08.2017 позивач був ознайомлений з наказом ГУНП в Рівненській області № 1224 від 26.07.2017 на виконання наказу Національної поліції України від 21.07.2017 № 746 та власноручно написав розписку про ознайомлення з вимогами зазначених наказів, про скорочення його посади та попередження про можливе наступне звільнення зі служби. З метою подальшого працевлаштування позивачу було запропоновано вакантні посади в ГУНП в Рівненській області, про що складено акт. Однак від запропонованих посад позивач відмовився, від підпису в даному акті теж відмовився. Відповідач зазначив, що з 09.08.2017 по 09.10.2017 рапорт від позивача про залишення на службі в поліції не надходив, відомостей щодо його реєстрації немає. В день звільнення ОСОБА_3 також було запропоновано вакантні посади, що підтверджується актом, складеним комісією 09.10.2017. Однак від запропонованих посад позивач відмовився. Разом з тим, позивачем власноручно написано рапорт 09.10.2017 про те, що від усіх запропонованих йому посад відмовляється. За наведеного, представник відповідача вважає, що встановлену законом процедуру звільнення було дотримано та правомірно звільнено ОСОБА_3, оскільки він не виявив бажання продовжувати службу в органах поліції та не надав згоду на призначення на іншу посаду. З цих підстав просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з урахуванням такого.

Матеріалами справи стверджено, що ОСОБА_3 з 10.08.2010 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України; з 07.11.2015 в Національній поліції України, спеціальне звання старший лейтенант поліції, обіймав посаду старшого інспектора сектору автомобільно-технічної інспекції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Рівненській області (а.с.12, 52-53).

Суд встановив, що наказом ГУНП в Рівненській області № 226о/с від 09.10.2017 старшого лейтенанту поліції ОСОБА_3, старшого інспектора сектору автомобільно-технічної інспекції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Рівненській області, відповідно до ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 4 (у зв'язку зі скороченням штатів), на підставі наказу Національної поліції України від 21.07.2017 № 746, наказу ГУНП в Рівненській області від 26.07.2017 № 1224 (а.с.10).

Перевіряючи правомірність оскарженого позивачем наказу № 226о/с від 09.10.2017, суд враховує наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" N 580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон N580-VIII).

Згідно з ч.1 ст.48 Закону N580-VIII, призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Відповідно до ст.58 Закону N580-VIII призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 77 Закону N580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Таким чином, скорочення штатів або проведення організаційних заходів є підставою для звільнення поліцейського зі служби в поліції.

У свою чергу, статтею 68 Закону N580-VIII встановлено порядок призначення поліцейських на посади під час здійснення реорганізації.

Так, відповідно до частини першої ст.68 цього Закону у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті (частина друга).

Поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону (частина третя).

Відповідно до ч.5 ст.68 Закону N 580-VIII переважне право на залишення на службі в поліції при реорганізації надається поліцейським з більш високими кваліфікацією та досягненнями у службовій діяльності. За рівних умов щодо кваліфікації та досягнень у службовій діяльності перевага в залишенні на службі надається особам, які мають таке право відповідно до вимог законодавства.

Окрім цього, відповідно до статті 65 Закону N 580-VIII переміщення поліцейських в органах, закладах та установах поліції здійснюється, в тому числі на рівнозначні посади: у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський - у зв'язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду. Переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Питання, не врегульовані спеціальним законом, регулюються нормами загального законодавства, в даному випадку норми Кодексу законів про працю України.

Перевіряючи, чи мало місце здійснення реорганізації чи скорочення штатів в ГУНП в Рівненській області, суд встановив, що наказом Національної поліції України від 21.07.2017 № 746 "Про організаційно-штатні зміни в Національній поліції" затверджено Перелік змін у штатах Національної поліції. Зокрема, в Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області в патрульній поліції, Управління превентивної діяльності, в Секторі автомобільно-технічної інспекції (реорганізується) підлягали скороченню всі посади (всього три посади) (а.с.32-34).

Відповідно до наказу Національної поліції України від 21.07.2017 № 746 наказом ГУНП в Рівненській області від 26.07.2017 № 1224 "Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області" оголошено Перелік змін у штатах Головного управління Національної поліції в Рівненській області, згідно з яким в Секторі автомобільно-технічної інспекції (реорганізується) Управління превентивної діяльності скорочуються всі посади (всього три посади), а також скорочувалась штатна чисельність працівників структурних підрозділів, функції, яких були пов'язані із забезпеченням безпеки дорожнього руху, дорожнього нагляду тощо (а.с.35-37).

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що зміст вказаних наказів доводився до відома поліцейських зазначених структурних підрозділів на зборах шляхом зачитування вголос 01.08.2017. Позивач при цьому був відсутній, перебував у відпустці, у зв'язку з чим позивачу після виходу з відпустки 09.08.2017 вищевказані накази були зачитані вголос його безпосереднім начальником, після чого ОСОБА_3 написав розписку про ознайомлення з наказами.

Суд встановив, що в матеріалах особової справи ОСОБА_3 наявна розписка від 09.08.2017, за змістом якої ОСОБА_3 попереджений, що відповідно до наказу Національної поліції України від 21.07.2017 № 746 та наказу ГУНП в Рівненській області від 26.07.2017 № 1224 його посада старший інспектор сектору автомобільно-технічної інспекції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Рівненській області підлягає скороченню. Йому повідомлено, що в разі подальшого перебування на цій посаді він буде звільнений із Національної поліції України (роботи) через скорочення штатів, у встановлені законодавством строки (через два місяці). Окрім цього, йому роз'яснено основні положення статті 49-2 Кодексу Законів про працю України про порядок вивільнення працівників (а.с.38).

Написання означеної розписки позивачем не заперечується.

Окрім цього, представник відповідача пояснив, що в цей же день 09.08.2017 в Управлінні кадрового забезпечення ГУНП в Рівненській області позивачу було запропоновано всі наявні вакантні посади, про що складено відповідний акт, однак позивач від запропонованих посад та від підписання такого акту відмовився, що ствердили своїми підписами три працівники УКЗ ГУНП. За аналогічних обставин позивачу було запропоновано всі вакантні посади 09.10.2017, про що складено відповідний комісійний акт у зв'язку з відмовою позивача від запропонованих посад та підписання такого акта.

Суд встановив, що в матеріалах особової справи ОСОБА_3 наявний акт від 09.08.2017, складений комісією в складі підполковника поліції ОСОБА_4, заступника начальника УКЗ ГУНП - начальника відділу комплектування, підполковника поліції ОСОБА_5, старшого інспектора з ОД відділу комплектування УКЗ ГУНП, ОСОБА_6, провідного спеціаліста відділу комплектування УКЗ ГУНП, про те, що 09.08.2017 старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3, старшому інспектору сектора автомобільно-технічної інспекції управління превентивної діяльності ГУНП, у зв'язку зі скороченням його посади та з метою подальшого працевлаштування було запропоновано вакантні посади в ГУНП в Рівненській області (зазначено перелік в кількості 30 посад).

Зазначено, що від запропонованих посад ОСОБА_3 відмовився і виявив бажання звільнитись через скорочення штатів, та від підпису в акті також відмовився, що ствердили своїми підписами члени комісії (а.с.39).

Також в матеріалах особової справи позивача наявний акт від 09.10.2017 за підписами тих же членів комісій, що й акт від 09.08.2017, про те, що 09.10.2017 ОСОБА_3 було запропоновано вакантні посади в ГУНП в Рівненській області, зазначено їх перелік в кількості 33 посади, однак від запропонованих посад ОСОБА_3 відмовився і наполягає на звільненні через скорочення штатів, та від підпису в акті також відмовився, що ствердили своїми підписами члени комісії (а.с.48).

09.10.2017 позивачем написаний рапорт, за змістом якого він від усіх запропонованих йому вакантних посад в Рівненській області відмовляється (а.с.49), написання якого стороною позивача не заперечується, однак представник позивача ствердила, що позивачу були запропоновані лише дві посади в районах області, а не згідно з зазначеними в акті від 09.10.2017. Отримання будь-яких пропозицій щодо працевлаштування 09.08.2017, як і складання в його присутності будь-яких актів позивач категорично заперечує. Також вказує, що він мав намір продовжувати службу в поліції на посаді інспектора Тренінгового центру ГУНП, однак йому така посада запропонована не була.

Допитані в судовому засіданні за клопотанням відповідача свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 викладені в актах від 09.08.2017 та від 09.10.2017 обставини підтвердили.

Наданими представником відповідача відомостями про некомплект кадрів по ГУНП в Рівненській області станом на 07.08.2017 та на 09.10.2017 підтверджується наявність у відповідача ряду вакантних посад (а.с.40-43,44-47).

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, суд враховує, що за приписами частини 1 статті 68 Закону N 580-VIII, у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

З огляду на вказану правову норму, суд зазначає, що позивача про наступне звільнення повідомлено відповідачем не у спосіб, встановлений законом, позаяк написана позивачем розписка від 09.08.2017 не є персональним письмовим попередженням поліцейського про його звільнення ні за формою, ні за змістом.

Таке повідомлення формується роботодавцем та підписується уповноваженою на те особою, персонально адресується працівнику, одночасно з повідомленням про можливе звільнення, працівнику пропонуються усі наявні вакантні посади, які відповідають його кваліфікації.

Відповідно до ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 01.04.2015 по справі № 6-40цс15, що власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов'язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Відповідно до приписів статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч.2 ст.74 КАС України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Системний аналіз ч.1 ст.68 Закону N 580-VIII та ст.49-2 КЗпП України, якими встановлено обов'язок роботодавця письмово попередити працівника про майбутнє звільнення з одночасною пропозицією всіх вакантних посад, дає підстави для висновку, що пропозиція наявних вакантних посад повинна бути виконана роботодавцем також в письмовій формі та доведена до відома працівника.

В ході судового розгляду справи відповідач не надав суду незаперечних доказів, що одночасно з попередженням про звільнення 09.08.2017 та в подальшому до закінчення двохмісячного терміну попередження позивачу були запропоновані всі вакантні посади.

Суд критично оцінює надані відповідачем акти від 09.08.2017 та від 09.10.2017, а також не враховує показання свідків відповідача, позаяк такі акти позивачем не підписані, на його адресу не надсилались, що викликає у суду обгрунтовані сумніви в достовірності зазначених в них відомостей. Суд вважає, що в разі відсутності письмового доказу, який би підтверджував ознайомлення працівника з запропонованими йому вакантними посадами, такі обставини не можуть бути ні підтверджені, ні спростовані показаннями свідків - працівників кадрового підрозділу відповідача.

З огляду на наведене, суд зазначає, що у зв'язку з непідтвердженням відповідачем належними та допустимими доказами факту доведення до відома позивача конкретних вакантних посад з пропозицією працевлаштування, написаний позивачем 09.10.2017 рапорт про відмову від усіх запропонованих йому посад не може бути врахований як доказ відмови позивача від вакантних посад, що зазначені в акті від 09.10.2017. Тим більше, що й в рапорті позивача не зазначено, від яких саме посад він відмовився, ні їх загальна кількість.

Окрім цього, суд вважає необгрунтованими та сумнівними доводи відповідача щодо висловленого позивачем бажання звільнитись за скороченням штату, позаяк судом достовірно встановлено, що станом на час виникнення спірних правовідносин позивач є слухачем Національної академії внутрішніх справ (а.с.15).

Дослідженням в судовому засіданні особової справи позивача встановлено, що за час служби він характеризується позитивно. Зокрема, в поданні до звільнення від 09.10.2017 зазначено, що ОСОБА_3 має необхідні професійні знання, загальну ерудицію, відповідний практичний досвід для належного виконання функціональних обов'язків. Працює над підвищенням професійного рівня, вивчає нормативні документи, які регламентують службову діяльність, і застосовує їх на практиці. За характером врівноважений, фізично розвинений добре (а.с.51).

ОСОБА_3 приймав участь в проведенні антитерористичної операції та має статус учасника бойових дій, що стверджується посвідченням серія УБД № 146213, яке видане 29.10.2015 УМВС України в Рівненській області (а.с.11).

Зазначені обставини узгоджуються з доводами позивача про намір продовжувати службу в поліції.

Встановлені в ході судового розгляду справи фактичні обставини дають суду підстави для висновку, що звільнення позивача відбулося з порушення порядку, передбаченого Законом України "Про Національну поліцію" та Кодексом законів про працю України, а саме: позивача персонально письмово не попереджено про скорочення чисельності та наступне звільнення, одночасно з таким попередженням не запропоновано усі вакантні посади, впродовж двох місячного терміну не повідомлялось про вакансії, які виникали, а також не враховане переважне право позивача на залишення на службі.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" підставами захисту порушеного права звільненої особи може бути не тільки звільнення без законних підстав, а й порушення порядку його проведення.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до частини шостої статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Статтею 235 КЗпП України передбачено, зокрема, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду адміністративної справи відповідач не виконав процесуального обов'язку доказування та не підтвердив належними й допустимими доказами правомірності своєї поведінки при звільненні ОСОБА_3 За встановлених обставин суд вважає обгрунтованими позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу та поновлення позивача на попередній посаді, які слід задовольнити.

Відповідно до пункту 6 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 № 260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 р. за № 669/28799, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України при прийнятті рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше ніж за один рік.

Таким чином, задоволенню також підлягає позовна вимога про стягнення з Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 10.10.2017 по день постановлення судового рішення.

Згідно з довідкою ГУНП в Рівненській області про доходи від 23.11.2017 № 1546, середньоденна заробітна плата ОСОБА_3 за останні повні два місяці роботи (61 робочий день) становить 272,95 грн. (а.с.59). В період з 10.10.2017 до 05.02.2018 було 119 календарних днів, які підлягають до оплати в сумі 32481,05 грн. (272,95 х 119).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, відповідають приписам чинного законодавства та встановленим обставинам, а тому підлягають задоволенню повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 (33000 АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (33028 вул. Хвильового,2, м. Рівне, код 40108761) про визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 09.10.2017 №226 о/с про звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 відповідно до частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 4 (у зв'язку із скороченням штатів).

Поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 на посаді старшого інспектора сектору автомобільно-технічної інспекції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 10 жовтня 2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_3 з Головного управління Національної поліції в Рівненській області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період 10.10.2017 по 05.02.2018 в сумі 32481,05 грн. (сума зазначена без вирахування податків та обов'язкових платежів).

Рішення суду про поновлення на посаді та присудження виплати середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць в сумі 8188,50 грн. виконується негайно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 15 лютого 2018 року.

Суддя Дорошенко Н.О.