Справа № 815/6502/17
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6502/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретаря судового засідання Соколова М.С.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),-

представник відповідача ОСОБА_2В.(за довіреністю),-

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці в Одеській області від 17.11.2017 року №39 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 13.12.2017 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці в Одеській області від 17.11.2017 року №39 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3.

Ухвалою судді від 14.12.2017 року відкрито провадження у справі.

27 грудня 2017 року у завязку з тим, що 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року судом вирішено розглядати справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці в Одеській області від 17.11.2017 року №39 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено сторонам строки для надання заяв по суті справи, про що постановлено відповідну ухвалу.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час виходу з інспекційним відвідуванням, фахівцями Головного управління Держпраці в Одеській області було порушено вказаного Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Інспекційне відвідування 19.10.2017 року проводилося з порушенням порядку, встановленого діючим законодавством, та за результатами цього інспекційного відвідування складені документи (акт про неможливість проведення інспекційного відвідування, акт перевірки та припис), які не відповідають вимогам законодавства, що є підставою для визнання протиправними та скасування будь-яких рішень, прийнятих на підставі цього інспекційного відвідування.

У адміністративному позові вказано, що ФОП ОСОБА_3 фактично не створював перешкод щодо проведення інспекційного відвідування інспектором праці. Також позивач зазначає, що службове посвідчення головного державного інспектора Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_4 - посвідчення № 26 - опубліковано в реєстрі на офіційному сайті Держпраці лише з 01.11.2017 року, та станом на 19.10.2017 року було недійсним, отже і контрольні повноваження на проведення інспекційного відвідування у інспектора були відсутні. Оскільки інспектор під час інспекційного відвідування 19.10.2017 року не мав дійсного службового посвідчення, він не мав права проводити дії, встановлені п.11 Порядку № 295.

Також позивач вказує, що за результатами виходу з інспекційним відвідуванням 19.10.2017 року без фактично проведеного інспектування, що підтверджується актом про неможливість проведення інспекційного відвідування від 19.10.2017 року, відповідач склав акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №15-01-012/0222 від 20.10.2017 року та припис №15-01-012/0222-0179 від 20.10.2017 року щодо надання документів кадрового та бухгалтерського обліку. Під час складання акту перевірки та припису інспектором праці було порушено п.п.19, 20 Порядку №295, якими чітко визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення, та ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У порушення встановленого порядку було складено акт та припис не інспекційного відвідування, а позапланової перевірки (якої взагалі не було призначено та яка не відбувалась) за уніфікованими формами для проведення перевірок, затвердженими Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів (наказ Мінсоцполітики від 02.07.2012р. №390). Відповідач вдався до не передбаченого законом способу дій, а саме: виконання заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування за вимогами Порядку №295, а оформлення результатів здійсненого заходу за формами іншого заходу державного нагляду (контролю) у формі позапланової перевірки, встановленими Порядком №390.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що під час виходу з інспекційним відвідуванням не було встановлено будь-яких порушень законодавства про працю ФОП ОСОБА_3 Відповідно до складеного акту перевірки від 20.10.2017 року жодні питання з дотримання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування не перевірялися. Ні направлення на інспекційне відвідування, ні акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 19.10.2017 року, ні складений акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №15-01-012/0222 від 20.10.2017 року, ні припис №15-01-012/0222-0179 від 20.10.2017 року щодо надання документів кадрового та бухгалтерського обліку ФОП ОСОБА_3 взагалі не отримував, про існування цих документів йому не було відомо.

У позові вказано, що 07.11.2017 року з метою перевірки стану виконання припису від 20.10.2017 року, на підставі направлення від 07.11.2017 року №15/01-29-2554 головними державними інспекторами Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було здійснено вихід для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3 Інспекційне відвідування 07.11.2017 року проводилося з порушенням порядку, встановленого діючим законодавством, та за результатами цього інспекційного відвідування складені документи (акт про неможливість проведення інспекційного відвідування, акт перевірки), які не відповідають вимогам законодавства., що є підставою для визнання протиправними та скасування будь-яких рішень прийнятих на підставі цього інспекційного відвідування. За наслідком виходу з інспекційним відвідуванням 07.11.2017 року було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3 В акті вказано недостовірну інформацію про нібито створення об'єктом відвідування (ФОП ОСОБА_3 або його уповноваженими особами) перешкод у діяльності інспектора праці. Під час прибуття з інспекційним відвідуванням ФОП ОСОБА_3 (уповноважених осіб він не мав) на місці не було, та ФОП ОСОБА_3 не пред'являлися направлення на інспекційне відвідування та службове посвідчення інспектора праці. Тобто, ФОП ОСОБА_3 фактично не мав можливості та не створював перешкод щодо проведення інспекційного відвідування інспектором праці. Станом на момент виходу з інспекційним відвідуванням 07.11.2017 року на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню. Наразі всі ці форми документів не затверджені Мінсоцполітики, тому, на підставі п.14 Порядку №295, обєкт відвідування (ФОП ОСОБА_3В.) мав право не допускати до проведення інспекційного відвідування. У відповідача були відсутні затверджені належним чином форми документів, що складаються за результатами проведення інспекційного відвідування (у тому числі акту). При цьому Головним управлінням Держпраці в Одеській області за фактично не проведеним інспекційним відвідуванням було протиправно складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №15-01-012/0284 від 08.11.2017 року, що не передбачено діючим законодавством. Ні направлення на інспекційне відвідування, ні акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 07.11.2017 року, ні складений акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №15-01-012/0284 від 08.11.2017 р. ФОП ОСОБА_3 взагалі не отримував.

Позивач стверджує, що у відповідача не було підстав для накладення на позивача штрафу згідно абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, оскільки ані направлення на здійснення інспекційного відвідування, ані акти про неможливість проведення інспекційного відвідування не містять посилань на те, що ФОП ОСОБА_3 не допущено до проведення інспекційного відвідування із питань визначених в абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України. Постановою від 17.11.2017 року ОСОБА_3 безпідставно притягнуто до відповідальності у вигляді накладення штрафу за дії, яких він не вчиняв. Інспекторами праці не було повідомлено об'єкт відвідування (ФОП ОСОБА_3В.) або уповноважених ним посадових осіб про інспекційне відвідування. Під час прибуття фахівців Головного управління Держпраці в Одеській області з метою проведення інспекційного відвідування за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 його на місці не було. ОСОБА_3 не спілкувався з інспекторами праці та йому взагалі не було відомо про призначення та проведення інспекційного відвідування. ОСОБА_3 не міг вчиняти будь-які дії, спрямовані на перешкоду у проведенні інспекційного відвідування, про яке йому не було відомо, у тому числі відмовляти у допуску до проведення відвідування, ненадавати інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, перешкоджати в реалізації прав інспекторів праці. ФОП ОСОБА_3 здійснював господарську діяльність самостійно та не мав будь-яких уповноважених представників чи посадових осіб щодо здійснення цієї діяльності. У оскаржуваній постанові вказано недостовірні відомості щодо невиконання ФОП ОСОБА_3 вимог припису від 20.10.2017 року за №15-01-012/0222-0179. Оскільки про складання припису ФОП ОСОБА_3 не було відомо, він його не отримував. У порушення Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509 (в редакції від 16.05.2017 року), ФОП ОСОБА_3 взагалі не був повідомлений про розгляд справи про накладення штрафу.

Зважаючи на вищевикладене, позивач просить суд скасувати постанову Головного управління Держпраці в Одеській області від 17.11.2017 року №39 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3.

Відповідачем до суду 18 січня 2018 року за вх. №1417/18 надано відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що твердження позивача про недійсність службового посвідчення № 26 головного державного інспектора Головного управління ОСОБА_4 є необґрунтованим, оскільки посвідчення № 26 головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_4 було видано 15 липня 2017 року та опубліковано на офіційному сайті Головного управління. Дії посадової особи Головного управління щодо проведення інспекційного відвідування та складення акту № 15-01-008/0222 від 20.10.2017 року є законними, правомірними та вчинені згідно чинного законодавства. За фактом виявлених порушень законодавства про працю на підставі акту № 15-01-008/0222 від 20.10.2017 року був складений припис від 20.10.2017 року № 15-01-012/0222-0179, яким було зобовязано субєкта господарювання надати необхідні документи кадрового та бухгалтерського обліку з метою проведення контрольного заходу у строк до 31.10.2017 року. Проте, ФОП ОСОБА_3 або його уповноваженим представником не вжито жодних заходів з метою належного виконання вимог припису від 20.10.2017 року № 15-01-012/0222-0179. 06 листопада 2017 року з метою перевірки стану виконання припису від 20.10.2017 року № 15-01-012/0222-0179 після закінчення зазначеного у ньому строку для усунення недоліків було здійснено вихід головними державними інспекторами відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління з питань праці Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі направлення на здійснення інспекційного відвідування від 07.11.2017 року № 15/01-29-2554, з метою проведення позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3, за місцем здійснення підприємницької діяльності фітнес-клуб «Смайл», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, буд. 46 з метою перевірки стану виконання припису № 15-01-012/0222-0179 від 20.10.2017 року. Так, 07.11.2017 о 16-00 год. фахівцями Головного управління Держпраці в Одеській області було зафіксовано процес виходу на інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_3 Було встановлено, що уповноважений представник ФОП ОСОБА_3 ОСОБА_6 відмовилась від отримання копії направлення на здійснення інспекційного відвідування, відмовилась від забезпечення необхідних умов щодо надання необхідних документів з метою проведення контрольного заходу та відмовилась звязатись з ФОП ОСОБА_3 або її представником. Даний факт зафіксовано в акті про неможливість проведення інспекційного відвідування від 07.11.2017 року. ОСОБА_6 ознайомилась з направленням на здійснення інспекційного відвідування та з посвідченнями інспекторів праці, а отже повноваження фахівців були перевірені. ОСОБА_6 були розясненні наслідки недопуску на перевірку та неодноразово запропоновано надати документи та зєднатись з ФОП ОСОБА_3, проте уповноважений представник ФОП ОСОБА_3 цього не зробила. Зважаючи на створені ФОП ОСОБА_3 та його уповноваженими представниками перешкоди (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, перешкода в реалізації прав інспекторів праці, визначених в чинних нормативно правових актах), фахівці Головного управління Держпраці в Одеській області були позбавлені можливості виконати свої посадові обовязки та здійснити інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_3 з питань додержання законодавства про працю. Отже, дії посадових осіб Головного управління щодо проведення інспекційного відвідування та складення акту № 15-01-012/0284 від 08.11.2017 є законними, правомірними та вчинені згідно чинного законодавства.

У відзиві відповідач зазначає, що 09 листопада 2017 року за результатами перевірки стану дотримання вимог законодавства про працю ФОП ОСОБА_3, на підставі акту № 15-01-012/0284 від 08.11.2017 - рішенням № 042 від 09.11.2017 першого заступника начальника Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_7 було вирішено прийняти до розгляду справу про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_3 Позивач був повідомлений належним чином за 7 днів до розгляду справи щодо вирішення питання про накладення штрафу. Зважаючи на створені ФОП ОСОБА_3 та його уповноваженими представниками перешкоди (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, перешкода в реалізації прав інспекторів праці, визначених в чинних нормативно-правових актах), фахівці Головного управління Держпраці в Одеській області були позбавлені можливості виконати свої посадові обовязки та здійснити інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_3 з питань додержання законодавства про працю, першим заступником начальника Головного управління ОСОБА_7 було винесено постанову № 39 від 17.11.2017 про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_3 у розмірі 320000 гривень 00 копійок (триста двадцять тисяч гривень 00 копійок). Сума штрафу розрахована наступним чином: 3200 (розмір мінімальної заробітної плати) х 100 (стократний розмір мінімальної заробітної плати) = 320000 (триста двадцять тисяч) гривень. Отже, постанова про накладення штрафу уповноваженою посадовою особою № 39 від 17.11.2017 була складена відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, Головне управління вважає твердження позивача про протиправність дій та скасування постанови від 17.11.2017 № 39 повністю необґрунтованими, а дії посадової особи Головного управління щодо проведення інспекційного відвідування та складання Постанови №39 законними, обґрунтованими та правомірними, вчинені згідно чинного законодавства та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

23 січня 2018 року за вх. №1913/18 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов у якій зазначено, що 18.10.2017 року Головним управлінням Держпраці в Одеській області було видано наказ за № 1291 «Про проведення інспекційного відвідування», відповідно до якого головному державному інспектору Гонтару О.М. було доручено у період з 19.10.2017 року по 20.10.2017 року (включно) здійснити позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1), який здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 46, фітнес-клуб «Смайл». Предмет позапланового заходу державного контролю, що здійснювався Головним управлінням Держпраці в Одеській області згідно наказу від 18.10.2017 року за № 1291 «Про проведення інспекційного відвідування» - додержання законодавства про працю. У Головного управління Держпраці в Одеській області не було достатніх законних обґрунтованих підстав для видання наказу про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3 В інформації, територіального органу ДФС (лист Головного управлінням ДФС в Одеській області від 12.10.2017р. №9227/9/15-32-13-06-06) відсутні відомості про факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень. Станом на 12.10.2017 р. перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області ФОП ОСОБА_3 не проведено та ніяких фактів порушення законодавства про працю виявлено не було. Тобто, під час видання наказу від 18.10.2017 року за № 1291 «Про проведення інспекційного відвідування» відповідачем порушено п.5 Порядку № 295. На підставі листа Головного управлінням ДФС в Одеській області від 12.10.2017 року №9227/9/15-32-13-06-06 до Головного управління Держпраці в Одеській області лише повідомлялося, що Головним управлінням ДФС в Одеській області з 11.10.2017 р. розпочато фактичні перевірки фізичних осіб-підприємців з питань використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, які здійснюють фінансово-господарську діяльність у мережі фітнес-клубів «Смайл».

Також позивач зазначає, що у листі ГУ ДФС в Одеській області від 12.10.2017 року викладені припущення щодо діяльності мережі фітнес-клубів «Смайл». ФОП ОСОБА_3 здійснював свою діяльність самостійно, що підтверджується реєстрацією ФОП ОСОБА_3, знаходженням його на обліку та поданням податкової звітності ним самостійно (копія податкової декларації додається). Також у листі ГУ ДФС в Одеській області від 12.10.2017р. викладені припущення що, у закладах фітнес клубів «Смайл» знаходились особи, які виконували свої обов'язки відповідно до зайнятих посад, а саме, адміністратори, тренера та прибиральниці. Перевіркою ці обставини не встановлювалися. Так, 10.10.2017 року Головним управлінням ДФС в Одеській області було видано наказ № 4859 «Про проведення фактичної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1)» тривалістю 10 діб починаючи з 11.10.2017 р. Даний наказ був прийнятий лише на підставі доповідної записки посадової особи цього ж органу за відсутності отриманої в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин (зокрема, заяв таких осіб тощо). У період з 11.10.2017 - 20.10.2017 року фактичну перевірку Головним управлінням ДФС в Одеській області ФОП ОСОБА_3 не проведено. 20.10.2017 року ГУ ДФС в Одеській області було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_3, що не був підтверджений у визначений строк судом. Одночасний вихід різних органів державного нагляду (контролю) з інспекційним відвідуванням та з фактичною перевіркою, тобто з комплексним заходом, відбувся за відсутності відповідного наказу про комплексний захід. У звязку з відсутністю обєкта відвідування ФОП ОСОБА_3 за місцезнаходженням інспектор праці був зобовязаний скласти акт про неможливість проведення інспекційного відвідування. Але в порушення встановленого порядку інспектором був складений акт про недопуск. 19.10.2017 року в одночасно складених актах різними органами державного нагляду (контролю) міститься суперечлива інформація щодо обставин недопуску до здійснення заходів контролю та особи, яка здійснила такий недопуск. При тих же подіях та обставинах на місці фахівцями Головного управління ДФС в Одеській області не було встановлено уповноваженої особи ФОП ОСОБА_3 та як працівника (адміністратора) ОСОБА_6 Станом на 19.10.2017 р. та по теперішній час на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню. Факт відсутності необхідних форм документів, якими оформлюються результати інспекційного відвідування, також підтверджується у п.2 наказів Головного управління Держпраці в Одеській області від 18.10.2017 року, 02.11.2017 року, яким протиправно визначено державному інспектору оформити результати інспекційного відвідування у відповідності до Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів. Під час складання акту перевірки та припису інспектором праці було порушено п.п.19, 20 Порядку №295, якими чітко визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_3 не було проведено, лише за результатами якого можливо скласти акт та у разі виявлення саме під час інспекційного відвідування порушень - припис про їх усунення. Відповідно до складеного акту перевірки від 20.10.2017 року жодні питання з дотримання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування не перевірялися (позначки щодо усіх питань "НП"- не перевірялося). Крім того, інспектором праці складено акт та припис не інспекційного відвідування, а позапланової перевірки (позапланової перевірки взагалі не було призначено та така перевірка не проводилася) за уніфікованими формами для проведення перевірок, затвердженими Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів (наказ Мінсоцполітики від 02.07.2012р. №390 (далі за текстом - Порядок №390). Згідно вимог припису №15-01-012/0222-0179 від 20.10.2017 року щодо надання документів кадрового та бухгалтерського обліку ФОП ОСОБА_3 мав їх надати у строк до 31.10.2017р. ФОП ОСОБА_3 був позбавлений можливості своєчасно надати відповідь на цей припис, оскільки станом на 31.10.2017р. не знав про його існування та не отримував.

Крім того позивач стверджує, що відповідачем безпідставно вживається термін «адміністратор фітнес-клубу «Смайл». Оскільки, в приміщенні за адресою: м.Одеса, вул. Дальницька, 46, де розташовані тренажери ФОП ОСОБА_3 здійснював господарську діяльність самостійно і ніяких адміністраторів, менеджерів, керуючих та інше не існує. Крім того, ФОП ОСОБА_3 не використовував для організації своєї господарської діяльності найманих працівників за будь-яким договором, які передбачають трудові правовідносини, у тому числі, тренерів та прибиральників. Для зручного користування тренажерним залом ФОП ОСОБА_3 надавав відвідувачам, що придбали абонемент та заповнили анкету, відповідні методичні матеріали (програми для занять) за їх згодою.

Позивач наголошує, що інспектор мав доступ та був ознайомлений з вичерпним переліком документів ФОП, які знаходилися на стенді у приміщенні. Інших документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування, ФОП ОСОБА_3 не мав. У звязку з відсутністю обєкта відвідування ФОП ОСОБА_3 за місцезнаходженням інспектор праці був зобовязаний скласти акт про неможливість проведення інспекційного відвідування з підстав відсутності обєкта відвідування. Але в порушення встановленого порядку інспектор вказав у акті про нібито вчинення перешкод та недопуск до інспекційного відвідування упровадженою особою ФОП. Крім того, у відповідача були відсутні затверджені належним чином форми документів, що складаються за результатами проведення інспекційного відвідування. При накладенні штрафу на ФОП ОСОБА_3 у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, у сумі 320000 грн., відповідач безпідставно виходив з того, що предметом перевірки до якої не допущено посадових осіб були питання, зазначені в абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України.

Зважаючи на вищевикладене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

06 лютого 2018 року за вх. №3332/18 від відповідача до суду надійшли заперечення у яких зазначено, що вимоги частини 2 статті 4 Закону України № 877, якою встановлено, що здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання заборонено не розповсюджуються на Головне управління в частині проведення перевірок з питань додержання законодавства про працю. Посилання позивача на Порядок здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 року за № 350, є безпідставним, оскільки це був не плановий та не єдиний комплексний захід, а два різні контрольні заходи. Посвідчення № 26 головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_4 було видано державною службою України з питань праці 10 липня 2017 року та опубліковано на офіційному веб-сайті Держпраці (http://dsp.gov.ua). Зважаючи на створені ФОП ОСОБА_3 та його уповноваженими представниками перешкоди (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, перешкода в реалізації прав інспекторів праці, визначених в чинних нормативно-правових актах), фахівці Головного управління Держпраці в Одеській області були позбавлені можливості виконати свої посадові обовязки та здійснити інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_3 з питань додержання законодавства про працю, першим заступником начальника Головного управління ОСОБА_7 було винесено постанову № 39 від 17.11.2017 року про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_3 у розмірі 320000 гривень 00 копійок (триста двадцять тисяч гривень 00 копійок).

Зважаючи на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив відповідача, просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала по суті заявлених позовних вимог, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на адміністративний позов та у письмових запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У період з 19.10.2017 року по 20.10.2017 року Головним управлінням Держпраці в Одеській області на підставі наказу №1291 від 18.10.2017 року (а.с.91) та направлення на перевірку №15/01-29-2352 від 18.10.2017 року (а.с.93) проведено позапланову перевірку ФОП ОСОБА_8 (адреса здійснення підприємницької діяльності: м.Одеса, вул. Дальницька, 46, фітнес-клуб «Смайл»).

За результатами проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_8 (адреса здійснення підприємницької діяльності: м.Одеса, вул.Дальницька, 46, фітнес-клуб «Смайл») складено Акт перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №15-01-012/0222 (а.с.39-42).

20 жовтня 2017 року Головним управлінням Держпраці в Одеській області складено Припис №15-01-012/0222-0179 від 20.10.2017 року, яким приписано:

1. Виконати вимоги ст.35 Закону України «Про оплату праці». Положення «Про державну службу України з питань праці», затвердженого постановою КМУ від 11.02.2015 № 06. та надати можливість здійснити позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про оплату праці у формі інспекційного відвідування.

2. У строк до 31.10.2017 року вказано ФОП ОСОБА_3 про необхідність письмово інформувати про виконання вимог припису Головне управління Держпраці в Одеській області з наданням підтверджуючих документів, а саме: свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця; копія паспорту та ідентифікаційного коду; трудові договори з найманими працівниками (з моменту здійснення господарської діяльності); повідомлення в Державну фіскальну службу про найм працівників на роботу (з моменту здійснення господарської діяльності); цивільно-правові договори, укладені між ФОП та найманими працівниками (з моменту здійснення господарської діяльності); акти виконаних робіт/наданих послуг та виплату за цивільно-правовим договором. Щоквартальний звіт 1ДФ (з додатками) щодо утримання ПДФО і військового збору та щомісячний звіт за формою Д4 (з додатками) щодо нарахування ЄСВ (при наявності); документи, що підтверджують достовірний облік виконаної працівником роботи, нарахування та виплату заробітної плати найманим працівникам (з моменту здійснення господарської діяльності).

У період з 07.11.2017 року по 08.11.2017 року Головним управлінням Держпраці в Одеській області на підставі Наказу від 07.11.2017 року №1396 «Про проведення інспекційного відвідування» (а.с.122) та направлення на перевірку від 07.11.2017 року №15-01-012/2554 (а.с.97) проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_3 (адреса здійснення підприємницької діяльності: м.Одеса, вул. Дальницька, 46, фітнес-клуб «Смайл»), про що складено Акт перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №15-01-012/0222 (а.с.50-55).

07 листопада 2017 посадовими особами Головного управління Держпраці в Одеській області складено Акт про неможливість проведення перевірки інспекційного відвідування, у якому викладені обставини, що перешкоджали її проведенню (а.с.98), зокрема, що ОСОБА_6 відмовлено перевіряючим в отриманні під розпис копії направлення на проведення перевірки та копії наказу для передачі їх ФОП ОСОБА_3 та в наданні усних чи письмових пояснень про з приводу здійснення нею певних дій по обслуговуванню (а.с.98).

09 листопада Головним управлінням Держпраці в Одеській області за результатами перевірки стану дотримання вимог законодавства про працю відповідно до абз. 7 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України на підставі акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування від 08.11.2017 року №15-01-012/0284 вирішено прийняти до розгляду справу про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_3 про що прийнято рішення №042 (а.с.44-49).

09 листопада 2017 року відповідачем складено повідомлення, адресоване ФОП ОСОБА_3 із зазначенням дати, місця та часу розгляду справи щодо вирішення питання про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_3 (а.с.43)

17 листопада 2017 року, розглянувши акт перевірки від 08.11.2017 року №15-01-012/0284 щодо порушення ФОП ОСОБА_3, Головним управлінням Держпраці в Одеській області прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №39 від 17.11.2017 року (а.с.14-15), якою, керуючись підпунктом 54 пункту 4 Положення про Державну службу України питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 (із змінами), та на підставі абзацу 7 частини 265 статті Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року № 322-УІІІ (із змінами) юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, в разі вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, відповідачем вирішено накласти на ФОП ОСОБА_3 штраф у розмірі 320000,00 грн.

Так, згідно вказаного рішення від 08.11.2017 року №15-01-012/0284 перший заступник начальника Головного управління Держпраці в Одеській області, розглянувши акт перевірки від 08.11.2017 року №15-01-012/084 щодо порушень ФОП ОСОБА_3 законодавства про працю, встановив наступне: «Головним управлінням Держпраці в Одеській області згідно до наказу від 18.10.2017 р. за №1291 відповідно до листа Головного управління ДФС в Одеській області від 12.10.2017 р. № №15-32-13-06-06 щодо встановлених фактів порушення законодавства про працю з питань порушення трудових відносин з найманими працівниками та направлення для здійснення позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування від 18/10/2017 № 15/01-29-2352, 19.10.2017 року було направлено для проведення інспекційного відвідування щодо додержання законодавства про працю і особи - підприємця ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3В….) за адресою здійснення господарської діяльності: 65000, м. Одеса, вул. Дальницька, буд. 46 ( фітнес-клуб «Смайл»)… .

19.10.2017 року було здійснене інспекційне відвідування фахівцем Головного управління Держпраці в Одеській області за участю фахівців Головного управління ДФС в Одеській області за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 (65000, м. Одеса, вул. Дальницька 46 (фітнес-клуб «Смайл»). У приміщенні за стійкою перебувала молода жінка. Фахівцем Головного управління Держпраці в Одеській області було предявлено службове посвідчення інспектора та запропоновано викликати керівника для вручення направлення на проведення інспекційного відвідування.

Жінка представилась ОСОБА_6, яка виконувала обовязки адміністратора (приймала від відвідувачів абонентські картки, та пропускала їх до приміщення фітнес-клубу «Смайл»). Отримати направлення на здійснення інспекційного відвідування гр. ОСОБА_9 відмовилась, пояснивши тим, що вона не працює у фітнес-клуб «Смайл», а є стажером і на робочому місці знаходиться перший день. Громадянка ОСОБА_9 повідомила, що ФОП ОСОБА_3 відсутній. Надати контактний телефон ФОП ОСОБА_3 вона відмовилась. В приміщенні фітнес-клубу «Смайл» знаходились громадяни, які тренувались на тренажерах, від будь-яких пояснень вони відмовились.

Для виконання своїх службових обовязків та підтвердження особистих даних громадянки ОСОБА_9 був викликаний наряд поліції. Лейтенантом поліції-інспектором УПП в м. Одеса ОСОБА_10 та лейтенантом поліції-інспектором УПП в м. Одеса ОСОБА_11 було встановлено особу виконуючої обовязки адміністратора Разнован Тетяна Вікторівна (01.03.1992 р.н.). Даний факт було зафіксовано зйомкою на мобільний телефон головним державним ревізором-інспектором Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_12 За усіма фактами було складено Акт про не допуск до позапланового заходу у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3 від 19.10.2017 р., який підписано головним державним інспектором Гонтаром О.М. та присутніми під час всіх подій головним ревізором-інспектором Головного управління ДФС у Одеській області ОСОБА_13, головним ревізором-інспектором Головного управління ДФС у Одеській області ОСОБА_12

На виконання вимог чинного законодавства фахівцем Головного управління Держпраці Одеській області 20.10.2017 року рекомендованим листом з описом вкладення було надіслано до ФОП ОСОБА_3 за адресою проживання згідно інформації ЄДРПОУ: АДРЕСА_1, направлення на здійснення інспекційного відвідування від 18.10.2017 № 15/01-29-2352.

За результатом порушення уповноваженою посадовою особою ФОП ОСОБА_3 вимог чинного законодавства, зокрема, ст. 35 Закону України «Про оплату праці» …. фахівцем Головного управління Держпраці в Одеській області було складено акт № 15-01-012/0222 від 20.10.2017 та припис № 15-01-012/0222-0179 від 20.10.2017, які направлені рекомендованим листом з описом вкладення від 23.10.2017 (000025697).

Приписом № 15-01-012/0222-0179 від 20.10.2017 року було зобовязано суб'єкта господарювання надати необхідні документи кадрового та бухгалтерського обліку з метою проведення контрольного заходу. Припис було направлено адресату поштою, проте ФОП ОСОБА_3 або його уповноважений представник не вжили жодних заходів з метою належного виконання вимоги органу контролю, що є порушенням норм чинного законодавства, зокрема, вимоги ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-У.

З урахуванням вимог чинних нормативних актів головними державними інспекторами відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління з питань праці Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі направлення на здійснення інспекційного відвідування від 07.11.2017 № 15/01-29-2554 було здійснено вихід з адресою проведення позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3, за місцем здійснення підприємницької діяльності м, з метою перевірки стану виконання припису № 15-01-012/0222-179 від 20.10.2017 після закінчення зазначеного у ньому строку для усунення недоліків.

Так, 07.11.2017 року о 16:00 год. фахівцями Головного управління Держпраці в Одеській області було зафіксовано процес виходу на інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_3 за допомогою фотозйомки.

Було встановлено, що уповноважений представник ФОП ОСОБА_3 ОСОБА_14 (01.03.1992 р.н.) відмовилась від отримання копії направлення на здійснення інспекційного відвідування, відмовилась від забезпечення необхідних умов щодо надання необхідних документів з метою проведення контрольного заходу та відмовилась звязатись з ФОП ОСОБА_3 або його представником. Даний факт зафіксовано в акті про неможливість проведення інспекційного відвідування від 07.11.2017 року.

Пані ОСОБА_6 ознайомилась з направленням на здійснення інспекційного відвідування та з посвідченнями інспекторів праці, а отже повноваження фахівців були перевірені. Пані ОСОБА_6 були розяснені наслідки не допуску на перевірку та неодноразово запропоновано надати документи та зєднатись з ФОП ОСОБА_3, проте уповноважений представник ФОП ОСОБА_3 бездіяв.

Зважаючи на створені ФОП ОСОБА_3 та його уповноваженими представниками перешкоди (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, перешкода в реалізації прав інспекторів праці, визначених в чинних нормативно-правових актах), фахівці Головного управління Держпраці в Одеській області були позбавлені можливості виконати свої посадові обовязки та здійснити інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_3 з додержання законодавства про працю.».

Не погодившись з постановою Головного управління Держпраці в Одеській області №39 від 17.11.2017 року, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані з боку учасників процесу докази у їх взаємозв'язку, опитавши у судовому засіданні 14.02.2018 року свідка ОСОБА_6, яка прийняла присягу та була попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову від надання показань, суд дійшов висновку, що спірне рішення було прийнято правомірно виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96 (далі - Положення №96), Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Головне управління Держпраці в Одеській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та діє на підставі Положення про таке управління.

Згідно з пп. 6 п. 4 Положення №96, Державна служба України з питань праці здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Відповідно до підпункту 5 пункту 6 Положення про Управління Держпраці, Управління Держпраці має право проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління.

16.05.2017 набув чинності Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (далі - Порядок № 295).

Порядок № 295 визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування).

Відповідно до п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів тощо.

Контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці.

Суб'єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред'явили документи, передбачені цим абзацом. Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що службове посвідчення головного державного інспектора Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_4 №26 станом на 19.10.2017 року є недійсним, оскільки воно спростовується доказами, наданими з боку відповідача, а саме листом Департаменту з питань праці Державної служби з питань праці від 07.02.2018 року (а.с.166).

Окрім цього суд зазначає, що накази Головного управління Держпраці в Одеській області №1291 від 18.10.2017 року та №1396 від 07.11.2017 року та правомірність проведення відповідачем перевірки, за результатами якої складено акт №15-01012/0222, не оскаржувалися позивачем, а отже не є предметом розгляду у даній адміністративній справі.

Статтею 4 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 року №2694 визначено, що державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообовязкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. А у цивільно-правових відносинах діє принцип свободи договору, тобто сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, Верховний Суд України у пункті 7 постанови Пленуму від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснив, що фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Нормами статті 24 КЗпП України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання такої форми є обов'язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Натомість, цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці.

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Тобто, предметом цивільно-правових договорів є результат праці, який підлягає вимірюванню у конкретних фізичних величинах, а не процес роботи.

Відповідно до статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

недотримання встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обовязків, передбачених законами України «Про військовий обовязок і військову службу», «Про альтернативну (невійськову) службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6, яка згідно довідки №7 від 29 січня 2018 року (а.с.165) працює на посаді оператора компютерного набору РСП в ТОВ «Транспортна компанія «САТ» з 04 серпня 2014 року по час видачі довідки, та яка відповідно до наказу №КВ/384 від 23.11.2015 року (а.с.164) перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 10 грудня 2015 року по 20 жовтня 2018 року підтвердила, що періодично здійснювала функції адміністратора у фітнес-клубі «Смайл» (приймала картки членів фітнес-клубу та видавала ключі від роздягальні), що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, буд. 46 без офіційного працевлаштування, оскільки перебуває у дружніх відносинах з донькою позивача. Окрім цього пояснила, що дійсно 19 жовтня 2017 року та 07 листопада 2017 року була присутня у фітнес-клубі «Смайл», коли було здійснене інспекційне відвідування працівниками Головного управління Держпраці в Одеській області. Також пояснила, що 09 жовтня 2017 року один з інспекторів зясовував, яким чином можливо відвідувати фітнес-клуб, яка оплата, а після того як вона йому розповіла, чоловік відрекомендувався, що він є перевіряючим та предявив документи.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Предметом розгляду у даній адміністративній справі є постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці в Одеській області №39 від 17.01.2017 року.

Таким чином, при розгляді даної адміністративної справи суд не надає правову оцінку правомірності підстав для проведення перевірок Головного управління Держпраці в Одеській області за результатами яких складено акти №15-01-012/0222 та №15-01-012/0284, оскільки накази про їх призначення є чинними.

Суду не надано доказів на підтвердження неправомірності проведення вищевказаних перевірок Головним управлінням Держпраці в Одеській області.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та про правомірність винесення постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №39 від 19 листопада 2017 року.

Щодо суми штрафу у вказаній постанові про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, то суд вважає її такою, що була вирахувана відповідно до вимог п.7 ч.2 ст.265 КЗпП України та Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік».

Так, відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VIII з 1 січня 2017 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 3200 гривень.

Отже, сума штрафу розрахована наступним чином: 3200 (розмір мінімальної заробітної плати) х 100 (стократний розмір мінімальної заробітної плати) = 320 000 (триста двадцять тисяч) гривень.

Таким чином, суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи позивача за відсутності надання з боку відповідача належних доказів на їх підтвердження. При цьому слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкту владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці в Одеській області від 17.11.2017 року №39 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 16.02.2018 року.

Суддя Вовченко O.A.

.