Справа № 461/7027/17
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/12570/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на постанову Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2017 року, головуючий суддя Лялюк Є.Д., ухвалена о 12:43 год. у м. Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУПФУ у Львівській області), в якому просив зобов»язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок з 17 серпня 2016 року призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з врахуванням до складу грошового забезпечення, з якого йому була нарахована пенсія, сум премії, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення в загальному розмірі 29382 грн. 85 коп., з яких сплачені страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, згідно довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області від 03 липня 2017 року №358/68 та виплачувати перераховану пенсію з моменту скасування фіксованої суми максимального розміру пенсії у розмірі 10740,00 грн. та зобов»язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надати звіт про виконання постанови суду у десятиденний строк з моменту набрання постанови законної сили.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що з 31 грудня 2015 року є пенсіонером МВС України по лінії Національної поліції, перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує довічну щомісячну пенсію за вислугу років в порядку та на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 03 липня 2017 року Ліквідаційна комісія ГУМВС України у Львівській області видано довідку №358/68, відповідно до якої за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням ОСОБА_1 було нараховано та виплачено наступні одноразові види грошового забезпечення: дві матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань, дві матеріальні допомоги на оздоровлення та дві одноразові премії (всього у сумі 29 382,85 грн.), на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування. 17 серпня 2017 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою про перерахунок призначеної пенсії, до якої додав оригінал вказаної довідки, однак отримав відмову листом від 14 вересня 2017 року №1506/Г-20. Вважав, що у зв»язку з відмовою у здійсненні перерахунку та виплати вищевказаної пенсії його права порушенні.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено; зобов»язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок з 17 серпня 2016 року призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з врахуванням до складу грошового забезпечення, з якого йому була нарахована пенсія, сум премії, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення в загальному розмірі 29 382 грн. 85 коп., з яких сплачені страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, згідно довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області від 03 липня 2017 року №358/68 та виплачувати перераховану пенсію з моменту скасування фіксованої суми максимального розміру пенсії у розмірі 10 740,00 грн.; вирішено питання розподілу судових витрат; зобов»язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надати звіт про виконання постанови суду у десятиденний строк з моменту набрання постанови законної сили.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ГУПФУ у Львівській області оскаржило її в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що на момент звернення до суду довідка, в якій містяться дані про отримані позивачем доходи, з яких справлялись страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування - відсутні, та на адресу відповідача уповноваженим структурним підрозділом не скеровувалась та не розглядалась, відтак позовні вимоги є передчасними та такими, що суперечать вимогам ст. 17 КАС України.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав свою апеляційну скаргу, вважає оскаржену постанову суду незаконною та протиправною та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Позивач заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржену постанову суду законною та обґрунтованою та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 з 31 грудня 2015 року є пенсіонером МВС України по лінії Національної поліції, перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує довічну щомісячну пенсію за вислугу років в порядку та на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення серії ААІ № 328084 (а.с. 4).

03 липня 2017 року Ліквідаційна комісія підготувала довідку №358/68, відповідно до якої за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням ОСОБА_1 було нараховано та виплачено наступні одноразові види грошового забезпечення: дві матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань, дві матеріальні допомоги на оздоровлення та дві одноразові премії (всього у сумі 29382,85 грн.), на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування (а.с. 6).

17 серпня 2017 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про перерахунок призначеної пенсії, до якої долучив оригінал вищевказаної довідки Ліквідаційної комісії (а.с. 7).

30 вересня 2017 року позивач одержав відповідь з ГУ ПФУ у Львівській області від 14 вересня 2017 року №1506/Г-20, у якій відповідач повідомив, що підстави для перерахунку пенсії з урахуванням довідки від 03 липня 2017 року №358/68, долученої позивачем до заяви, а також долучення її до матеріалів пенсійної справи, відсутні (а.с. 8).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач з 31 грудня 2015 року набув право на підвищення пенсії, а оскільки звернувся до ГУПФУ у Львівській області із додатковим документом щодо перерахунку пенсії лише 17 серпня 2017 року, відтак перерахунок призначеної позивачу пенсії підлягає в межах обмеженого нормами спеціального закону 12-тимісячного терміну з часу звернення за перерахунком пенсії із додатковими документами, тобто з 17 серпня 2016 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) (далі Закон №2262-XII) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою цієї ж статті Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей « пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Військовослужбовцям у зв»язку з особливим характером військової служби, яка пов»язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною 1 статті 9 Закону України №2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою №1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов»язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом №2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою №1294 та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону №2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премія, з яких сплачено страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку пенсії з урахуванням таких додаткових видів грошового забезпечення як премії, одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги при вирішенні соціально-побутових питань, з яких були сплачені страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону №2262-XII перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла переконання, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, з додержанням норм права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2017 року у справі №461/7027/17 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст постанови складено 15.02.2018 року.