Справа № 826/1417/18
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1417/18
УХВАЛА

12 лютого 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Безименна Н.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДФС у місті Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду від 26 січня 2018 року у справі за позовом Головного управління ДФС у місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінстал-Україна» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 26 січня 2018 року заяву відповідача про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків повернуто.

Позивач, не погоджуючись з вказаною ухвалою подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову, якою направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам 296 КАС України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Всупереч наведених норм, апелянтом до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору, натомість до апеляційної скарги додано клопотання про відстрочення від його сплати, в обґрунтування вимог якого апелянт посилається на відсутність фінансування.

Вважаю, що клопотання не є обґрунтованим, оскільки у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір», з урахуванням змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», на момент подання апеляційної скарги, суб’єкти владних повноважень зобов’язані сплачувати судовий збір, а відсутність коштів у Державному бюджеті не може підставою для відстрочення від його сплати.

При цьому п. 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» обов’язок щодо забезпечення належного фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору покладено на Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 133КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Таким чином, відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Відповідно до положень, викладених в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 5 лютого 2016 року № 2 Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", обмежене фінансування бюджетної установи, яка діє як суб'єкт владних повноважень, не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, неналежне державне фінансування не може бути підставою для відстрочення від сплати судового збору, обов'язок сплати якого встановлено чинним законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України у адміністративній справі № 335/13349/13.

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору, вважаю, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень, не є підставою для відстрочення від його оплати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України “Про судовий збір”.

Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір”, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду судовий збір справляється у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Таким чином, апелянту необхідно надати оригінал документу про сплату судового збору в сумі 1762 грн. сплаченого за реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському р-ні; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 38004897; банк отримувача - ГУДКCУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) – 820019; рахунок отримувача – 1007; код класифікації доходів бюджету – 22030101 або навести належні підстави для звільнення від його сплати.

Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 296 КАС України в апеляційній скарзі зазначаються індифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, номери засобів зв’язку та електронної пошти. Звертаю увагу на те, що всупереч вище викладених норм апелянтом не зазначено код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України та електронна пошта

Згідно приписам ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 Кодексу, застосовуються правила статті 169 Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху.

Керуючись ст.ст. 169, 296, 298 КАС України,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у місті Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду від 26 січня 2018 року у справі за позовом Головного управління ДФС у місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінстал-Україна» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У разі не усунення недоліків у зазначений вище строк апеляційна скарга буде повернута апелянту.

Суддя Н.В. Безименна