Справа № 822/3076/17
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3076/17
РІШЕННЯ

іменем України

09 лютого 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І.

за участі:секретаря судового засідання Яворської І.Ю., представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача Ткачук М.П., Кирилюка В.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 20.11.2017 суд відкрив провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, в якому позивач просить: 1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.05.2017 р. про застосування пені за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 117 407,14 грн.; 2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.05.2017 р. про застосування штрафних санкцій у розмірі 340,00 грн.; 3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.05.2017 р. про визначення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у загальній сумі 144 955,25 грн., в т.ч.: за податковим зобов'язанням 113 306,03 грн., за штрафними санкціями 28 326,51 грн., пені 3 322,71 грн.; 4) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.05.2017 р. про застосування суми штрафних санкцій у розмірі 510 грн.; 5) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.05.2017 р. про визначення суми грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб у загальній сумі 11 071,67 грн., в т.ч. за основним платежем 8 652,97 грн., штрафними санкціями 2 163,25 грн., пені 255,45 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що твердження відповідача про наявність дебіторської заборгованості по зовнішньоекономічних контрактах не відповідають дійсності, в зв'язку з укладенням угод про переведення боргу. Крім цього, нарахування пені відбулось контролюючим органом за межами строку, визначеного ст.250 Господарського кодексу України - не пізніше одного року з дня вчинення порушення. Щодо вказаного в акті виплати доходу фізичній особі ОСОБА_13, то із такою особою був укладений договір поворотної фінансової допомоги, яка не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у відповідності до п.п.165.1.31 ст.165 ПК України.

Відповідно до п.10 Розділу VII Перехідні положення КАС України, в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ухвалами від 18.12.2017, від 23.01.2018 і від 30.01.2018, суд відкладав розгляд справи ( т.2 стор. 75, 101, 111).

У судовому засіданні 09.02.2018, представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на ті ж докази, що вказані в позовній заяві, та в додаткових поясненнях (т.2, стор.3-9). Також надав висновок експертного економічного дослідження від 27.09.2017 №16, згідно якого висновки акту перевірки від 10.02.2017 стосовно заниження ФОП ОСОБА_4 у 2015 р. податку на доходи фізичних осіб у розмірі 113306,03 грн. документально та нормативно не підтверджуються ( т.2 стор.10-24).

Представники відповідача в задоволенні позову просили відмовити з підстав, викладених в письмових запереченнях (т.1, стор.167-171), додаткових запереченнях на позов (т.2, стор.60-64), відзиві на позовну заяву (т.2, стор.85-94). Вказують, зокрема, що позивачем не надавались ні під час перевірок (в т.ч. при поданні заперечень на акт), ні під час адміністративного оскарження будь-яких документів, які б вказували на існування між громадянами ОСОБА_5 та ОСОБА_13 цивільних правовідносин з надання поворотної фінансової допомоги. Лише під час судового розгляду ФОП ОСОБА_5 представив такі документи. При цьому, на представлених до перевірки видаткових касових ордерах вказувалось, що такі видані Taizhou Forest Furniture CO/LTD ч/з ОСОБА_13, а вже надані під час судового розгляду копії видаткових касових ордерів містять твердження щодо договору про поворотну фінансову допомогу, тому такі копії слід оцінювати критично, адже вказані документи не були під час перевірки у такому вигляді, як містяться у судовій справі. Також на наданому позивачем до справи договорі про поворотну фінансову допомогу у підписах сторін міститься печатка фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 Звертають увагу на безпідставне твердження позивача про застосування до спірних правовідносин ст.250 Господарського кодексу України. При цьому, посилання представників позивача на зарахування поставки товарів на виконання угоди про переведення боргу не підтверджується наявними фактами (зокрема, повною відповідністю вартості товарів та суми оплати в розмірі 45550 дол. США на виконання умов контракту №СН/04/12/14 від 04.12.2014). Крім того, контрагенти по контракту від 08.12.2014 року № MY/01/15 не змінились, тому не може бути знята з контролю імпортна операція за наявності договору про переведення боргу, адже зарахування однорідних взаємних вимог між фірмою "Ніn Lim Furniture Manufacturer Sdn. Bhd." та ФОП ОСОБА_6 не було. Також позивачем ні при запереченні на акт, ні в адміністративному позові не наведено жодного доводу незгоди чи неправомірності з порушенням щодо: декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і перебувають за її межами; подання у неповному обсязі та з недостовірними відомостями податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них доходу до ДПІ у м. Хмельницькому.

Заслухавши учасників судового розгляду, з"ясувавши обставини, на які вони покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень, перевіривши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи за період з "01" січня 2013 р. по "31" грудня 2015 p., правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з "01" січня 2011 р. по "31" грудня 2015 р., за результатами якої складено Акт №163/22-01-13-03/НОМЕР_1 від 10.02.2017 ( т.1 стор.22-48).

У зв'язку з надходженням до Головного управління ДФС у Хмельницькій області заперечення на Акт №163/22-01-13-03/НОМЕР_1 від 10.02.2017, відповідачем на підставі наказу від 24.04.2017 за №762 проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 з питань, що стали предметом оскарження (правильності заповнення графи 6 Книги обліку доходів і витрат на підтвердження правомірності декларування витрат на придбання ТМЦ, що реалізовані або використані у виробництві продукції, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2015 року, та дотримання вимог валютного законодавства з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, за результатами якої складено Акт №0584/22-01-13/НОМЕР_1 від 12.05.2017 ( т.1 стор.64-79).

На підставі Акту перевірки №163/22-01-13-03/НОМЕР_1 від 10.02.2017 Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області прийнято та надіслано позивачу такі податкові повідомлення-рішення:

- від 18.05.2017 року №, яким за порушення п.п. 164.2.20 п.164.2 статті 164, п.п. 168.1.1, пп.168.1.2, пп.168.1.5, п.168.1, ст.168 Податкового Кодексу №2755- VI від 02.12.2010 року, збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 144955,25 грн., в т.ч. 113306,03 грн. за податковими зобов'язаннями, 28326,51 грн. за штрафними санкціями та пенею 3322,71 грн.;

- від 18.05.2017 року №, яким за порушення пункту (ів) 176.2 статгі (ей) 176 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем - податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п, в розмірі 510 грн.;

- від 18.05.2017 року №, яким за порушення пп.168.4.1, п.168.4 ст.168, п.п.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового Кодексу №2755- VI від 02.12.2010 року збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 11071,67 грн., в т.ч. 8652,97 грн. за податковими зобов'язаннями, 2163,25 грн. за штрафними санкціями та пенею 255,45 грн.

На підставі Акту перевірки №0584/22-01-13/НОМЕР_1 від 12.05.2017 Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області прийнято та надіслано позивачу наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 18.05.2017 року №, яким за порушення ст.2 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями) та п. 1 Постанови Правління Національного банку України від 01.12.2014 року №758 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" та п.1 Постанови Правління Національного банку України від 03.03.2015 року №160 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" нараховано пеню за порушення термінів ЗЕД в розмірі 117407,14 грн.;

- від 18.05.2017 року №, яким за порушення п. 1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" №15-93 від 19.02.1993 застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення термінів ЗЕД в розмірі 340 грн.

Підставами для прийняття податкових повідомлень-рішень від 18.05.2017 року за № та № стало наступне. Так, перевіркою встановлено укладення позивачем контракту №СН/04/12/14 від 04.12.2014 року з фірмою "YUHUAN COUNTY C.F. FURNITURE" (BINGGANG INDUSTRIAL ZONE SHAMEN YUHUAN ZHEJIANG, China). Предмет контракту: Продавець продає, а Покупець купує меблі в кількості і по цінах, визначених Додатками, які являються невід'ємною частиною контракту. Порядок розрахунків - покупець здійснює оплату товару шляхом переказу грошових коштів, у доларах США на банківський рахунок продавця в порядку 100% передоплати перед погрузкою. Умови поставки: СРТ - Khmelnitsky, Ukraine. Валюта платежів: долар США. Загальна сума контракту -500000,00 доларів США. Термін дії контракту: дати підписання до 31.12.2017 та повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

В ході перевірки встановлено, що на виконання умов вищенаведеного контракту з фірмою ФОП ОСОБА_5 здійснено оплату за товар на загальну суму 45550,00 дол. США згідно наступних платіжних доручень в іноземній валюті:

- №1 від 29.07.2015 в розмірі 32000,00 доларів США. Граничний термін надходження товару 27.10.2015;

- №2 під 31.07.2015 в розмірі 13550,00 доларів США. Граничний термін надходження товару 29.10.2015 року.

На виконання умов контракту №СН/04/12/14 від 04.12.2014 року товар надійшов, про що свідчить митна декларація типу ІМ-40 №400050000/2015/000986 від 06.02.2015 р. на суму 819889,20 грн., що еквівалентно 45550,00 доларів США.

Також перевіркою встановлено укладення контракту №МY/01/15 від 08.12.2014 року позивачем з фірмою "Hin Lim Furniture Manufacturer Sdn. Bhd (Pulau Pinang, Malaysia). Предмет контракту: Продавець продає, а Покупець купує меблі в кількості і по цінах, визначених Додатками, які являються невід'ємною частиною контракту. Порядок розрахунків - покупець здійснює оплату товару шляхом переказу грошових коштів, у доларах США на банківський рахунок продавця в порядку 100% передоплати. Умови поставки: FOB - Malaysia, Penang. Валюта платежів: долар США. Загальна сума контракту -500000,00 доларів США. Термін дії контракту: дати підписання до 31.12.2017 та повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

В ході перевірки встановлено, що на виконання умов вищенаведеного контракту з фірмою "Ніn Lim Furniture Manufacturer Sdn. Bhd." (Pulau Pinang, Malaysia), ФОП ОСОБА_5 здійснено оплату за товар на загальну суму 48829,00 дол. США згідно наступних платіжних доручень в іноземній валюті:

-№1 від 04.02.2015 в розмірі 11974,00 доларів США. Граничний термін надходження товару 05.05.2015 року;

-№2 від 08.04.2015 в розмірі 18000,00 доларів США. Граничний термін надходження товару 07.07.2015 року;

-№1 від 13.10.2015 в розмірі 8526,00 доларів США. Граничний термін надходження ; товару 11.01.2016 року;

-№2 від 26.10.2015 в розмірі 10329,00 доларів США. Граничний термін надходження | товару 24.01.2016 року.

На виконання умов контракту №MY/01/15 від 08.12.2014 року товар надійшов, про що свідчить митна декларація типу ІМ-40 №400050000/2015/008583 від 12.08.2015 р. на суму 616291,39 грн., що еквівалентно 28837,00 доларів США.

11.08.2015 року на рахунок ФОП ОСОБА_5 надійшло (повернуто) 1122,00 доларів США (контрагент 010 BNP, PARIBAS U.S.A. - NEW YORK BRANCH BNP| PARIBAS U.).

При цьому, перевіркою встановлено, що між Hin Lim Furniture Manufacturer Sdn. Bhd. (початковий боржник), YUHUANCOUNTYC.F. FURNITURECO., LTD (новий боржник) та ФОП ОСОБА_4 (кредитор) було підписано "Соглашение №01/04/15 об переводе долга " від 24.04.2015 року.

Відповідно до пункту 1 цієї угоди початковий боржник переводить свій борг в розмірі 29974,00 дол. США по контракту №MY/01/15 від 08.12.2014р., укладеним між кредитором і початковим боржником на нового боржника, а новий боржник замінює початкового боржника в зобов'язанні, виникає із зазначеного вище договору і приймає на себе обов'язки початкового боржника перед кредитором по зазначеному вище договору.

Відповідно до пункту 2 угоди, зобов'язання нового боржника перед кредитором складає 29974,00 дол. США, яке підлягає виконанню шляхом поставки на адресу кредитора товару або ж шляхом повернення грошових коштів. Відповідно до цієї угоди кредитор отримує право вимагати від нового боржника належного виконання зобов'язань по виплаті боргу в термін до 05 травня 2015 року.

Також, між YUHUAN COUNTY C.F. FURNITURE CO, LTD (початковий боржник), Hin Lim Furniture Manufacturer Sdn. Bhd. (новий боржник) та ФОП ОСОБА_5 (кредитор) укладено "Соглашение №01/10/15 об переводе долга" від 01.10.2015.

Відповідно до п. 1 цієї угоди, початковий боржник переводить свій борг в розмірі 29974,00 дол. США по контракту №СН/04/12/14 від "04" грудня 2014р., укладеним між кредитором і початковим боржником на нового боржника, а новий боржник замінює початкового боржника в зобов'язанні, виникає із зазначеного вище договору і приймає на себе зобов'язання початкового боржника перед кредитором по зазначеному вище договору.

Згідно з п. 2 цієї угоди, зобов'язання нового боржника перед кредитором складає 29 974,00 дол. США, яке підлягає виконанню шляхом поставки на адресу кредитора товару або ж шляхом повернення грошових коштів. По цій угоді кредитор отримає право вимагати від нового боржника належного виконання зобов'язань по виплаті боргу в термін до 30 листопада 2015 року.

Відповідно до п.3 угоди, сторони дійшли згоди вважати поставку товару, здійснену новим боржником по контракту №MY/01/15 від 08.12.2014 р. згідно митної декларації №400050000/2015/008583 від 12.08.2015 на суму 28837,00 дол. США, як поставку товару згідно контракту №СН/04/12/14 від 04.12.2014.

Згідно з Інструкцією про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої Постановою Правління НБУ від 24.03.1999 №136, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 за № 338/3631, імпортна операція може бути знята з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов'язань за цими операціями зарахуванням, якщо:

- вимоги випливають із взаємних зобов'язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями;

- вимоги однорідні;

- строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги;

- між сторонами не було спору щодо характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

Перевіркою зроблено висновок, що в порушення законодавчо встановлених термінів розрахунків за імпортними операціями, по зовнішньоекономічному імпортному контракту від 08.12.2014 року № MY/01/15 з фірмою "Hin Lim Furniture Manufacturer Sdn. Bhd." (Pulau Pinang, Malaysia) існувала прострочена дебіторська заборгованість протягом наступних періодів:

- з 06.05.2015 по 12.08.2015 (99 днів) в сумі 10852,00 дол. США (229335,96 грн.);

- з 06.05.2015 по 11.08.2015 (98 днів) в сумі 1122,00 дол. США (23711,29 грн.);

- з 08.07.2015 по 12.08.2015 (36 днів) в сумі 17985,00 дол. США (390281,37 грн.);

- з 08.07.2015 по 31.12.2015 (177 днів) в сумі 15,00 дол. США (325,51 грн.).

На думку суду безпідставним є посилання позивача на ч.1 ст.250 Господарського кодексу України, відповідно до якої адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Оскільки, згідно ч.2 ст.250 ГК України дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, Законом України "Про банки і банківську діяльність" та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Однак, суд не погоджується з контролюючим органом, який вказуючи про наявність простроченої заборгованості в іноземній валюті, не бере до уваги укладання вищезазначених договорів переведення боргу, вважаючи, що такі не відповідають вимогам Інструкції, оскільки вимоги не випливають із взаємних зобов'язань між резидентом і нерезидентом.

Суд вважає, що суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України (ст. 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" № 959-XII ).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", імпорт (імпорт товарів) - купівля (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.

Заміна боржника у зобов'язанні (переведення боргу) регулюється ст.ст. 520-523 ЦК України. Так, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора. Отже, наслідками переведення боргу є вибуття первинного боржника із зобов'язання, вступ до зобов'язання нового боржника та збереження у повному обсязі змісту зобов'язання при зміні суб'єктного його складу.

Отже, законодавство не передбачає заборони заміни сторони за зобов'язаннями у зовнішньоекономічному договорі та не містить такої щодо проведення операцій з переведення боргу за такими договорами. Тому зарахування зустрічних однорідних вимог є одним зі способів припинення зобов'язань, за яким погашаються зустрічні однорідні вимоги, однак такі зобов'язання можуть бути припинені й іншим шляхом, в тому числі шляхом переведення боргу.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" №185/94-ВР (далі - Закон №185/94-ВР) в редакції, чинній на час здійснення оплати за товар, імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно з п.1 постанови Правління НБУ від 3 березня 2015 року №160 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Відповідно до ст.4 Закону №185/94-ВР, порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

При цьому позивачем, з врахуванням договорів про переведення боргу, була здійснена оплата на 15 дол. США більше за вартість отриманого товару за досліджуваний перевіркою період (так, оплата за товар склала 32000+13550+11974+18000=75524, а отриманий товар та повернуті кошти, - 45550+28837+1122=75509, тобто оплачено на 15 дол. США більше). Згідно довідки від 08.02.2018 за №0802 позивач вказує, що дебіторська заборгованість "Hin Lim Furniture Manufacturer Sdn. Bhd." у сумі 15,00 доларів США перед ФОП ОСОБА_4 згідно контракту №MY/01/15 від 08.12.2014 та Угоди про переведення боргу №01/10/15 від 01.10.2015 була погашена 04.04.2016 (т.2 стор. 122).

Враховуючи дати здійснення оплати за товари позивачем, та укладені договори про переведення боргу, постачання імпортованих товарів (за винятком товару на суму в 15 дол. США) відбулось з дотриманням визначених законодавством строків.

Таким чином, за наявності таких підстав, що не заборонені законодавством України (переведення боргу), а також виникнення таких обставин до закінчення визначеного законодавством терміну, позивач не може нести відповідальність, передбачену статтею 4 Закону №185/94-ВР - за винятком непостачання товару у відповідні строки на 15 дол. США.

Отже, лише імпортна операція на суму 15 дол. США була здійснена з порушенням законодавчо встановлених строків, і початок цього строку, з врахуванням договорів про переведення боргу, не відповідає тому, який вказаний в акті перевірки.

Наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення суб'єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення.

За встановлених обставин, у суду немає можливості самостійно розрахувати (визначити) правомірність визначених податковим органом грошових зобов'язань по оскаржуваному рішенні, і він це не повинен робити за контролюючий орган, що є підставою для скасування податкового повідомлення - рішення № в цілому, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України в постанові від 05.12.2006 року у справі № 21-527во06. Скасування рішення повністю не позбавляє можливості контролюючому органу самостійно визначити в установленому законодавством порядку розмір зобов"язання (по імпортній операції на суму 15 дол. США, яка вчинена за порушенням строків розрахунку), і прийняти рішення у встановленому порядку.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 18.05.2017 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 18.05.2017 року №, суд також зазначає наступне.

Перевіркою порядку та строків декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і перебувають за її межами, за перевіряємий період, встановлено порушення ФОП ОСОБА_5 вимог Указу Президента України від 18.06.1994р. № 319/94 "Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами" зі змінами і доповненнями та пункту 1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", в частині не проведення декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.07.2015 року та станом на 01.10.2015 року. При наявності простроченої дебіторської заборгованості станом на 01.07.2015 року в сумі 11974,00 доларів США по імпортному контракту від 08.12.2014 року № MY/01/15 з фірмою "Ніn Lim Furniture Manufacturer Sdn. Bhd." (Pulau Pinang, Malaysia) та станом на 01.10.2015 року в сумі 15,00 доларів США по імпортному контракту від 08.12.2014 року № MY/01/15 з фірмою "Ніm Lim Furniture Manufacturer Sdn. Bhd." (Pulau Pinang, Malaysia), ФОП ОСОБА_5 декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України та знаходяться за її межами станом на 01.07.2015 року та станом на 01.10.2015 року не проведено.

Відповідальність за невиконання резидентами вимог щодо порядку та термінів декларування валютних цінностей та іншого майна передбачена ст.16 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" та п.2.3. "Порядку застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства", затвердженого наказом ДПА України від 04.10.1999 року №542 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.10.1999 року №712/4005, і тягне за собою штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України.

Відповідно до п.2.7. розділу 2 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління НБУ від 08.02.2000 року №49 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.04.2000 рову за №209/4430, порушення порядку декларування тягне за собою накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний звітний період (стор.26-27 акту перевірки від 12.05.2017).

Як встановлено судом, за наявності угод про переведення боргу, в дійсності рахувалась лише дебіторська заборгованість в сумі 15,00 доларів США по імпортному контракту від 08.12.2014 року № MY/01/15 за фірмою "Ніm Lim Furniture Manufacturer Sdn. Bhd.". Доказів декларування валютних цінностей за спірний період на таку суму позивачем не надано.

Суд звертає увагу на те, що частиною 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" № 15-93 від 19 лютого 1993 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов'язковому декларуванню у Національному банку України. Порядок і терміни декларування встановлюються Національним банком України.

До резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, застосовуються такі міри відповідальності (фінансові санкції): за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, передбачених статтею 9 цього Декрету, - штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України (абзац 8 частини 2 ст. 16 вказаного Декрету).

При цьому, статтею 16 вказаного Декрету також встановлено, що санкції, передбачені цим пунктом, застосовуються Національним банком України та за його визначенням - підпорядкованими йому установами.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові Верховного суду України від 07.02.2012 по справі № 21-904а10, положення Указу Президента України № 734/99 від 27.06.1999 "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства", яким органи державної податкової служби наділено повноваженнями застосовувати до резидентів і нерезидентів України санкції, передбачені пунктом 2 статті 16 Декрету № 15-93, не підлягають застосуванню, оскільки, врегульовують по-іншому питання, які були врегульовані законом (Декретом, виданим у межах повноважень, наданих Законом України від 18 листопада 1992 року № 2796-XII "Про тимчасове делегування Кабінету Міністрів України повноважень видавати декрети в сфері законодавчого регулювання"), Указ суперечить обмеженням, встановленим пунктом 4 Перехідних положень Конституції України та необґрунтовано створює протиріччя в правовому регулюванні відносин.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім цього, листом Державної фіскальної служби від 10.11.2014 № 9929/7/99-99-10-02-02-17 з метою однакового застосування положень пункту 2 статті 16 Декрету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" також повідомлено про те, що згідно з правовою позицією Верховного Суду України до повноважень ДФС не віднесено застосування санкцій, передбачених пунктом 2 статті 16 Декрету.

Отже, оскільки до повноважень ДФС не віднесено застосування санкцій, передбачених пунктом 2 статті 16 зазначеного вище Декрету, тому податкове повідомлення-рішення від 18.05.2017 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 18.05.2017 року №, №, то підставою для їх прийняття стали такі обставини.

Перевіркою встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 віднесено до складу витрат суму коштів, виплачених з 08.10.2015 по 28.12.2015 відповідно до видаткових касових ордерів Taizhou Forest Furniture, CO/LTD ч/з ОСОБА_13 на загальну суму 576865,16 грн., які безпосередньо не пов'язані з отриманням доходів.

Також до перевірки надано видаткові касові ордера, видані Taizhou Forest Furniture CO/LTD ч/з ОСОБА_13 на загальну суму 576865,16 грн. В зазначених видаткових касових ордерах не вказано дату та номер документа, що засвідчує особу фізичної особи ОСОБА_13. До перевірки не надано оригіналів або належним чином завірених копій документів, які б засвідчували право фізичної особи ОСОБА_13 отримувати кошти від імені TAIZHOU FOREST FURNITURE CO., LTD.

Перевіркою дотримання самозайнятою особою обов'язків щодо подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) встановлено що у період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку до ДПІ у м. Хмельницькому подавалися не у повному обсязі.

В порушення п.п. 164.2.20 п.164.2 ст. 164, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п.171.2 ст.171 Податкового Кодексу ФОП ОСОБА_5 не нараховано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб в розмірі 113306,03 грн. від виплати інших доходів в сумі 576865,16 грн. фізичній особі ОСОБА_13.

Також , як наслідок, ФОП ОСОБА_4 в порушення п.п. 168.4.1 п. 168.4 ст. 168 Податкового Кодексу занижено військовий збір в сумі 8652,97 грн.

На спростування таких висновків контролюючого органу позивачем надано Договір поворотної фінансової допомоги №01/08/1 від 25 серпня 2015 року, укладений у м. Хмельницький між громадянином України ОСОБА_4 та громадянином Китайської Народної Республіки ОСОБА_13 ( т.1 стор.194-196).

Відповідно до п.1.1 Договору, Позикодавець надає Позичальнику грошові кошти (поворотну фінансову допомогу), а Позичальник зобов'язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором. Згідно п. 2.1-2.2 Договору поворотна фінансова допомога надається в межах суми 578 000,00 (п'ятсот сімдесят вісім тисяч) грн., на безоплатній основі.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_5 за період з 01.08.2014 по 31.12.2015 року виплатив грошові кошти фізичній особі ОСОБА_13 в розмірі 576865,16 грн. за видатковими касовими ордерами. Копії окремих видаткових касових ордерів (за період з 08.10.2015 по 28.12.2015) надано позивачем до справи.

Сума поворотної фінансової допомоги у розмірі 576 865,16 гривень була повернута позичальником громадянину України ОСОБА_4 у повному обсязі, що підтверджується розпискою ОСОБА_4 від 31 січня 2016 року ( т.2 стор.59).

Відповідно до п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 165.1.31 п.165.1 ст.165 ПК України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому, основна сума поворотної фінансової допомоги, що отримується платником податку.

Відповідно до п.п.14.1.257 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Отже, грошові кошти, виплачені позивачем громадянину КНР ОСОБА_13 на загальну суму 576865,16 грн., були поворотною фінансовою допомогою, а тому твердження контролюючого органу про те, що таким громадянином отримано дохід, не відповідає дійсності. Тобто, сума поворотної фінансової допомоги не мала включатись до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, тому у позивача був відсутній обов'язок нараховувати, утримувати і сплачувати до бюджету податок із такої суми.

Стосовно доводів контролюючого органу про те, що договір поворотної фінансової допомоги не був наданий до перевірки, при поданні заперечень, а наданий лише в судовому засіданні, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з п. 44.6 ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

При цьому, норми податкового законодавства не обмежують період подання платником необхідних первинних документів лише часом проведення податкової перевірки, оскільки положення пункту 44.6 статті 44 ПК України лише визначають статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки (що є відмінним від спірного випадку), і не обмежують право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки.

Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. Такі документи в ході використання процедури судового оскарження платником податків було подано.

Обов'язок суду оцінити відповідні докази за правилами ст. 90 КАС України є однією з гарантій установлення об'єктивної істини у справі та прийняття правильного рішення у відповідності з вимогами ст. 242 КАС України.

Таким чином, надані позивачем докази спростовують порушення, на підставі яких були прийняті податкові повідомлення-рішення від 18.05.2017 року №, №, тому вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 18.05.2017 року №, суд вважає його протиправним, яке підлягає скасуванню, враховує наступне.

Відповідно до п.119.2 ст.119 ПК України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Перевіркою дотримання самозайнятою особою обов'язків щодо подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) встановлено, що у період з 01.01.2015р по 31.12.2015р. податкові розрахунки сум доходу, нарахованою (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку до ДПІ у м. Хмельницькому подавалися не у повному обсязі.

В порушення п.п. 164.2.20 п.164.2 ст. 164, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п.171.2 ст.171 Податкового Кодексу ФОП ОСОБА_5 не нараховано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб в розмірі 113306,03 грн. від виплати інших доходів в сумі 576865,16 грн. фізичній особі ОСОБА_13.

Перевіркою дотримання самозайнятою особою встановленого порушення порядку заповнення Податкового розрахунку, достовірності, повноти відображення в ньому відповідних відомостей встановлено відсутність відомостей про виплату доходу ОСОБА_13, ФОП ОСОБА_12 (реєстраційний номер НОМЕР_2), ФОП ОСОБА_10 (реєстраційний номер НОМЕР_3), ФОП ОСОБА_11 (реєстраційний номер НОМЕР_3), що підтверджується видатковими касовими ордерами та іншими первинними документами (акти виконаних робіт, видатні накладні).

Однак, в подальшому в акті перевірки лише зроблено висновок, що під час перевірки встановлено сплату податку на доходи фізичних осіб не своєчасно та не в повному обсязі в сумі 113306,03 грн., що, відповідно, стосується лише взаємовідносин із громадянином КНР ОСОБА_13 ( т.1 стор.32).

Відповідно до п.2.3.2.2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.03.2013 № 395, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно, зокрема:

- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) діяльності платника податків та операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи з обліку, та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

Акт перевірки не містить обставини господарської діяльності позивача, за якими контролюючий орган дійшов висновків про порушення порядку заповнення Податкового розрахунку, достовірності, повноти відображення в ньому відповідних відомостей стосовно виплати доходу ФОП ОСОБА_9 (реєстраційний номер НОМЕР_2), ФОП ОСОБА_10 (реєстраційний номер НОМЕР_3), ФОП ОСОБА_11 (реєстраційний номер НОМЕР_3), зокрема не містить будь-яких відомостей про те, який дохід було виплачено позивачем таким особам, та внаслідок яких правовідносин. Контролюючий орган доказів протилежного суду не надав.

Отже, висновки контролюючого органу про порушення порядку заповнення Податкового розрахунку, достовірності, повноти відображення в ньому відповідних відомостей, стосовно відсутності відомостей про виплату доходу ОСОБА_13, є безпідставними, оскільки такому громадянину була надана поворотна фінансова допомога, що встановлено судом. Щодо зазначення такого порушення відносно інших осіб, то самостійне встановлення та з'ясування судом в даному випадку обставин, з якими законодавство пов'язує притягнення суб'єкта господарювання до відповідальності, за відсутністю факту встановлення таких обставин та наведення відповідної інформації контролюючим органом у встановленому порядку (фіксування в акті перевірки), буде мати своїм фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій суб'єкта владних повноважень, тому такі висновки є непідтвердженими і безпідставними.

У п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 09 грудня 1994 року стверджено, що статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно до п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім цього, суд враховує, що в судовому засіданні судом оглянуто за участі представників відповідача оригінали первинних документів, копії яких надано позивачем на підтвердження своїх вимог, в тому числі щодо переведення боргу та надання поворотної фінансової допомоги, і не встановлено невідповідності з копіями, наданими позивачем контролюючому органу під час перевірок, тому за відсутності доказів іншого, такі документи вважаються достовірними і належними.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач довів позовні вимоги, а суб'єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не довів, що діяв у межах закону при прийнятті оскаржуваних рішень, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому, з урахуванням встановлених обставин, позов задовольняється.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з платіжними дорученнями від 07.11.2017 №182 та 14.11.2017 №183 позивачем сплачено 2742,84 грн. судового збору за подання позовної заяви, тому такі витрати слід присудити на його користь.

Керуючись ПК України, статтями 6, 72-77, 139, 242, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_1 код НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.05.2017 за №, №, №, №, №.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 2742,84 (дві тисячі сімсот сорок дві гривні вісімдесят чотири копійки) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 16 лютого 2018 року о 17 год.

Головуючий суддя А.І. Петричкович