Справа № 307/351/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/10031/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів Гудима Л.Я., Коваля Р.Й.
за участі секретаря судового засідання Гром І.І.
позивач: не з`явився
відповідач: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Тячівського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 серпня 2017 року (головуючий суддя Розман М.М., м. Тячів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тячівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання відмови в призначені пенсії неправомірною та зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах,-

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача - Тячівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області та просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі( після реорганізації - Тячівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області) по розгляду суперечливих питань для прийняття рішень про призначення ( перерахунку) пенсій, оформлене протоколом №49 від 16 листопада 2016 року, про відмову в призначенні йому пенсії на пільгових умовах та зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня звернення за призначенням пенсії.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним до відповідача було надано всі необхідні документи для призначення пенсії, в тому числі трудову книжку з відповідними записами про стаж роботи; військовий квиток НОМЕР_1 ; архівну довідку Управління хімічних військ Прикарпатського військового округу від 04.11.1993 року №24/19084; довідку Тячівського районного військового комісаріату від 15.11.2016 року №2121, де чітко підтверджується факт його участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження та точна кількість відпрацьованих днів. Вважає рішення Управління Пенсійного фонду в Тячівському районі незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 серпня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі від 16 листопада 2016 року за №49 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах. Зобов`язано Тячівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в установленому законом порядку розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення йому пенсії на пільгових умовах. В решті позову відмовлено.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач Тячівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, вважає що дана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 серпня 2017 року та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги зокрема зазначає, що у відповідності до ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі звернулося до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України з проханням підтвердити участь по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження за період з 07.08.1987 року по 30.09.1987 року громадянина ОСОБА_1 . Архівна довідка Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/10036, що надійшла до управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі, містить лише дані про участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі військової частини НОМЕР_2 з 07.08.1987 по 30.09.1987р., проте відсутні відомості в яких населених пунктах чи об`єктах зони відчуження та яку кількість днів відпрацьовано. Таким чином, документами, доданими до заяви для призначення пенсії та наявними в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 не підтверджено період служби та населений пункт, тому на момент подання заяви право на призначення пенсії за віком із застосуванням норм ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - було відсутнє, підстав для зменшення пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону у позивача не було. А отже й рішення про відмову в призначенні йому пенсії правомірне.

У відповідності до вимог статті 229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задовольнити частково, а оскаржувану постанову скасувати, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 22.11.1993 року (а.с.6). учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесений до 2 категорії. Правильність видачі посвідчення у 1997 році підтверджено тимчасовою комісією по перевірці правильності видачі посвідчень «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» Закарпатської облдержадміністрації( а.с.66).
У жовтні 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Тячівському районі із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і рішенням комісії по розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі від 16 листопада 2016 року за №49 було відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах.
Підставою для відмови у призначенні пенсії, згідно вкладки до протоколу №49 від 16.11.2016 року стало те, що в архівній довідці, виданій Галузевим Державним архівом Міністерства Оборони України від 07.09.2016 року №3852/02 відсутні відомості про те, в яких ОСОБА_1 населених пунктах зони відчуження приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та яку кількість днів відпрацьовано в зоні. (а.с.14, 15).
Не погоджуючись із відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивач звернувся до суду із позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність оспорюваного рішення, оскільки в даному випадку відповідач перевіряючи достовірність поданих позивачем документів обмежився лише запитом до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, від якого отримав довідку №3852/02 від 07.09.2016 року, на яку послався як на підставу для відмови у призначенні пенсії. Суд прийшов до висновку, що позов в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 16 листопада 2016 року за №49 є підставним і підлягав до задоволення. Що ж стосувалось вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити пенсію на пільгових умовах, то в цій частині позов частково задоволений, так як призначення пенсії належить до компетенції відповідача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-категорії (а.с.6).

Згідно з ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій (для чоловіків 60 років, жінок - 55 років), зокрема, передбачено призначення пенсій за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років особам, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів та на 8 років особам, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів.
Згідно зі ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС є періоди роботи в зоні відчуження, що підтверджується відповідними документами, які видаються підприємствами, установами, організаціями.
Відповідно до п.п. «ґ» п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 для призначення пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до заяви додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 р. №122, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях.
Позивач для підтвердження факту роботи у зоні відчуження у 1987 році надав ряд довідок та документів.

Відповідно до архівної довідки №24/19084 від 04.11.1993 року виданої Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу встановлено, що ОСОБА_1 в складі військової частини НОМЕР_2 (Димарка) виконував задачі по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження кількістю 53 дні з 07.08.1987 року по 30.09.1987 року та в населених пунктах Пром.зони ЧАЕС 12.08-19.08, 23.08, 25.08-14.09, 16.09.1987 роки ( а.с.7).
З довідки, виданої Тячівським військовим комісаріатом за №2121 від 15.11.2016 року, стверджується, що ОСОБА_1 , 1963 року народження в період з 07.08.1987 року по 30.09.1987 р. виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії Чорнобильської катастрофи в 30-ти кілометровій зоні станції, у відповідності до постанови Ради Міністрів СРСР і в ЦРПС від 05.06.1986 р. №665-195. Вказаний період служби підлягає для зарахування у вислугу років на пільгових умовах 1 місяць служби за 3 місяці. Отримана доза радіоактивного опромінення складає 3,275 БЕР ( а.с.8).
У військовому квитку НОМЕР_4 від 15 червня 1982 року відображено, що ОСОБА_1 в період з 07 серпня по 30 вересня 1987 року виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії в 30 км. зоні сектора №2 на Чорнобильській АЕС. Вказаний період у відповідності до постанови Ради Міністрів СРСР і в ЦРПС №665/195 від 05 червня 1986 року підлягає для зарахування у вислугу років на пільгових умовах 1 місяць служби за 3 місяці. Отримана доза радіоактивного опромінення складає 3,275 БЕР ( а.с.9).
Відповідно до довідки з Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 14 березня 2017 року № 2/57941 , ще раз підтверджено факт участі позивача у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в період з 9 серпня по 29 серпня 1987 року ( а.с.40).
З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (2-ої категорії), на якому 11 червня 1997 року проставлено відмітку «перереєстровано», а тому колегія суддів дійшла висновку про те, що цей факт свідчить, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який працював у зоні відчуження у 1987 році не менше 14 календарних днів.
Покликання апелянта на відсутність відомостей про те, в яких позивач ОСОБА_1 населених пунктах зони відчуження приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та яку кількість днів відпрацьовано в зоні є безпідставними, оскільки законодавством визначено основним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи.
Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та фактичних обставин справи, колегія суддів вважає безпідставними покликання відповідача про відсутність підстав для призначення пенсії за віком із застосуванням норм ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» оскільки наявні в позивача документи, які знаходяться в матеріалах справи, містять достатньо даних, які підтверджують факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 30-ти кілометровій зоні в період з 07 серпня 1987 року по 30 вересня 1987 року,на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досяг віку понад 52 роки, а тому має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (зі зменшенням пенсійного віку на 8 років), відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Проте, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Позивачем в позовній заяві заявлялись позовні вимоги про визнання протиправним рішення та зобов`язання відповідача вчинити дії, а саме призначити пенсію.

Процесуальний закон гарантує право на захист шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії. Суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови зазначив, що суд не може задовольнити в цій частині позов, оскільки призначення пенсії належить до компетенції відповідача та зобов`язав відповідача розглянути заяву про призначення позивачу пенсії. Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказане рішення гарантує дотримання прав позивача та вважає за необхідне захистити порушене право шляхом зобов`язання відповідача призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ч.4 ст.229, ч. 3 ст. 243 ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Тячівського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області задовольнити частково.
Постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 серпня 2017 року у справі № 307/351/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії Тячівського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, із зменшенням пенсійного віку, встановленого для державних пенсій, на підставі ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов`язати Тячівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пільгову пенсію за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, із зменшенням пенсійного віку, встановленого для державних пенсій з 14 липня 2016 року на підставі ст. ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Л. Я. Гудим
Р. Й. Коваль
Повне судове рішення складено 08.02.2018 року.