Справа № 813/1745/17
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/9957/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Старунського Д.М.,

за участі секретаря Смидюк Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року (суддя Гавдик З.В., м. Львів, повний текст постанови складено 11 вересня 2017 року) у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені ОСОБА_1 до Західного офісу Державної аудиторської служби України про скасування вимоги,-

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Львів» імені ОСОБА_1 10 травня 2017 року звернулося до суду з позовом до Західного офісу Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування п.6 вимоги Західного офісу Держаудитслужби від 03.04.2017 №05-15м/2371 «Щодо усунення порушень законодавства» про безпідставне покриття у 2014-2015 роках та січні-жовтні 2016 року комунальних витрат фізичних осіб, що проживають у приміщенні гуртожитку-профілакторію на загальну суму 634 461 грн. 24 коп.В обґрунтування позову вказує, що позивачем жодних порушень чинного законодавства не порушено, з огляду на що вимога прийнята безпідставно, відтак є протиправною та підлягає скасуванню.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року у справі №813/1745/17 у задоволенні заявленого позову відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задовольнити. У поданій апеляційній скарзі вказує на обставини викладені у позовній заяві, яким суд першої інстанції не надав належної правової оцінки. Окрім цього, звертає увагу на те, що органи державного фінансового контролю під час здійснення своїх повноважень діють як суб'єкти владних повноважень, і відповідно до ст.13 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» дії або бездіяльність посадових осіб органу державного фінансового контролю можуть бути оскаржені в судовому або адміністративному порядку

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Західний офіс Держаудитслужби на виконання вимог п.1.2.3.1 Плану контрольно-ревізійної роботи на IV квартал 2016 року провів планову ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Данила Галицького» за період з 01.01.2013 по 31.10.2016, якою, зокрема, встановлено порушення вимог чинного законодавства в частині безпідставного покриття позивачем комунальних витрат фізичних осіб, що проживають у приміщенні гуртожитку-профілакторію на загальну суму 634 461 грн. 24 коп.

За результатами ревізії складено акт від 06.03.2017т №05-21/01.

На підставі вказаного акта Західний офіс Держаудитслужби виніс вимогу від 03.04.2017 №05-15м/2371 про усунення виявлених порушень законодавства в установленому законодавством порядку.

У вказаній вимозі зазначено, що станом на 27.03.2017 позивачем не усунуто виявлені порушення законодавства, зокрема, порушення п.4, 7, 15 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.199 №318, у звязку з чим встановлено безпідставне покриття ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Данила Галицького» у 2014-2015 роках та за січень-жовтень 2016 року комунальних витрат фізичних осіб, що проживають у приміщенні гуртожитку-профілакторію на загальну суму 634 461 грн. 24 коп., чим підприємству завдано збитків на вказану суму.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними та такими, що суперечать приписам чинного законодавства., позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що збитки, які зазначені Західним офісом Держаудитслужби, підлягають доведенню у судовому порядку у справі за позовом органу державного фінансового контролю щодо відшкодування виявлених збитків, що, в свою чергу, свідчить про відсутність порушення прав позивача оскаржуваною ним вимогою.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні»(далі Закон №2939-XI) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Згідно з ч.1, 2 ст.2 цього Закону головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №2939-XI інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №519-р функції і повноваження Державної фінансової інспекції, що припиняється, покладено на Державну аудиторську службу України, повноваження якої затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 «Про затвердження Положення про Державну аудиторську службу України».

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 № 266 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби» утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Державної аудиторської служби за переліком згідно з додатком 1. Реорганізовано територіальні органи Державної фінансової інспекції шляхом їх приєднання до відповідних міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби за переліком згідно з додатком 2. Установлено, що міжрегіональні територіальні органи Державної аудиторської служби є правонаступниками територіальних органів Державної фінансової інспекції, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови.

При цьому утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Державної аудиторської служби: Північний офіс Держаудитслужби Північно-східний офіс Держаудитслужби, Південний офіс Держаудитслужби, Західний офіс Держаудитслужби, Східний офіс Держаудитслужби.

Відповідно до п.1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Згідно з пп.3 п.4 Положення Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань зокрема реалізує державний фінансовий контроль через здійснення перевірки державних закупівель.

Відповідно до пп.6, 16 п.6 Положення Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право:- перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси та інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, дані на електронних носіях, проводити перевірку фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо);- пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Підпункт 9 п.4 Положення передбачає право Держаудитслужби звертатися до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п.7 ст.10 Закону №2939-XI, згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання; про відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Як вбачається із матеріалів справи, Західний офіс Держаудитслужби України під час ревізії ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» імені ОСОБА_1 виявив безпідставне покриття у 2014-2015 роках та січні-жовтні 2016 року комунальних витрат фізичних осіб, що проживають у приміщенні гуртожитку-профілакторію на загальну суму 634 461 грн. 24 коп.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування пункту вимоги, оскільки збитки, які зазначені Західним офісом Держаудитслужби, підлягають доведенню у судовому порядку у справі за позовом органу державного фінансового контролю щодо відшкодування виявлених збитків, що, в свою чергу, свідчить про відсутність порушення прав позивача оскаржуваною ним вимогою.

Колегія суддів звертає увагу на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю і правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною. Така правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України (постанови від 15 квітня 2014 року у справі №21-40а14, від 13 травня 2014 року у справі №21-89а14 та від 18 вересня 2014 року у справі №21-332а14). Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 15 лютого 2018 року.