Справа № 802/1931/17-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 802/1931/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мультян М.Б.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

13 лютого 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Генерального штабу Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач 1, 2) про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :
Позивач 30.10.2017 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 05.08.2017 № 338 в частині призначення капітана ОСОБА_1 , командира роти охорони батальйону забезпечення (захищеного КП) 230 окремої бази забезпечення Повітряних Сил, командиром роти вогневої підтримки 108 окремого гірсько-штурмового батальйону НОМЕР_2 окремої гірськоштурмової бригади оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", ВОС - 0201003.

- визнати протиправним та 25.09.2017 №187 в частині виключення капітана ОСОБА_1 , зі списків особового складу військової частини.

- поновити капітана ОСОБА_1 на попередній посаді командира роти охорони батальйону забезпечення (захищеного КП) 230 окремої бази забезпечення Повітряних Сил Збройних Сил України.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.12.2017 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю посилаючись на те, що оскаржувані накази відповідачів є протиправними, оскільки приймаючи їх відповідачі не врахували сімейного стану позивача, а саме, необхідності постійного стороннього догляду за хворим батьком позивача та видані без згоди позивача.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що з 2011 року по 25.09.2017 ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира роти охорони батальйону забезпечення у військовому званні капітан.

05.08.2017 наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 338 капітана ОСОБА_1 командира роти охорони батальйону забезпечення (захищеного КП) 230 окремої бази забезпечення Повітряних Сил, призначено командиром роти вогневої підтримки 108 окремого гірсько-штурмового батальйону 10 окремої гірсько-штурмової бригади оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", ВОС - 0201003.

25.09.2017 наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 187 капітана ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, як такого, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби до військової частини НОМЕР_3 з дислокацією в м. Коломия, Івано-франківської області.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідачів позивач звернувся до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що перший заступник начальника Генерального штабу Збройних Сил України під час видання наказу № 338 від 05.08.2017 діяв у межах та спосіб визначений законом. А враховуючи, що судом не встановлено підстав для скасування наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 338 від 05.08.2017, позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини № 187 від 25.09.2017 в частині виключення капітана ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини та поновлення капітана ОСОБА_1 на попередній посаді командира роти охорони батальйону забезпечення 230 окремої бази забезпечення Повітряних Сил Збройних Сил України не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Згідно статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1.5 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами служби у Збройних силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 (далі Інструкція), для встановлення, змін або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу, в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, установах, організаціях, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, оформляються наступні документи: подання, рішення колегіальних органів, утворених і діючих відповідно до законодавчих актів і актів Міністерства оборони України, Резерв кандидатів для просування по службі, План переміщення військовослужбовців на посади - на всіх військовослужбовців, крім тих, які проходять строкову військову службу, щодо призначення на посади, переміщення, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік, направлення у складі військових підрозділів для участі у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки як національний контингент, як національний персонал, що не входить до складу національного контингенту, до багатонаціональних органів військового управління, до закордонних дипломатичних установ України й інших міжнародних організацій, для проходження служби до інших утворених відповідно до законів України військових формувань з виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України, відрядження до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів, прикомандирування до Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи місцевих рад із залишенням на військовій службі, а також подання на громадян при прийнятті на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

Згідно пп. 1 п. 4.8 Інструкції, План переміщення на посади складається в кадровому органі для комплектування вакантних посад кожної номенклатури призначення за існуючими посадами.

Підставами для видання наказів по особовому складу про призначення і переміщення на рівнозначні посади є витяг із Плану переміщення на посади або у разі здійснення не запланованого переміщення подання (п.4.9 Інструкції).

Підпунктом 1 п. 81 Положення затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Положення) передбачено, що призначення на посади військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової служби) здійснюється посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців (далі номенклатура посад) , яка затверджується Міністром оборони.

Згідно пп. 2 п. 82 Положення, призначення військовослужбовців на рівнозначні посади здійснюється для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця.

Посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачено вище військове звання, ніж за займаною посадою, а за умови рівних військових звань - більший посадовий оклад. У разі коли штатом (штатним розписом) передбачено два військові звання або диференційовані посадові оклади, до уваги береться вище військове звання або більший посадовий оклад.

Пунктом 83 Положення передбачено, що військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка). Для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду.

Переміщення військовослужбовців по службі проводиться, як правило, без зарахування в розпорядження відповідних командирів.

Згідно з п. 112 Положення, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків: неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії; неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують; потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

Згідно п. 4.14 Інструкції, переміщення по службі в іншу місцевість військовослужбовців, які мають потребу за станом свого здоров`я або за станом здоров`я членів сімей змінити місце служби і проживання, а також за сімейними обставинами та з інших поважних причин, провадиться на особисте прохання відповідно до пункту 82 Положення на рівнозначні або нижчі посади за рапортом військовослужбовця, поданим за підпорядкуванням.

Сімейними обставинами та іншими поважними причинами для переміщення військовослужбовця можуть бути:

- виховання матір`ю (батьком) військовослужбовцем, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей, що з нею (ним) проживають, без батька (матері);

- утримання матір`ю (батьком) військовослужбовцем, яка (який) не перебуває у шлюбі, повнолітньої дитини віком до 23 років, якщо вона є інвалідом І або ІІ групи або продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги матері (батька);

- хвороба військовослужбовця або члена його сім`ї, якщо така хвороба згідно з висновком військово-лікарської або лікарсько-експертної комісії перешкоджає військовослужбовцю проходити службу в даній місцевості чи проживати в ній членові його сім`ї;

- наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей;

- переміщення дружини (чоловіка) військовослужбовця, які проходять військову службу за контрактом, на нове місце служби в порядку, визначеному пунктом 114 Положення.

З наведеного слідує, що громадяни України які проходять військову службу мають визначені обмеження щодо вибору місця проходження військової служби. При цьому, судом першої інстанції вірно вказано, що ОСОБА_1 не входить до переліку військовослужбовців, яким надано право вибору місця служби.

Згідно витягу із плану переміщення осіб офіцерського складу з не бойових військових частин (установ) Збройних Сил України до бойових військових частин Сухопутних військ Збройних Сил України згідно окремого розпорядження Генерального штабу Збройних Сил України № 12194/С від 17.05.2017 військовослужбовця капітана ОСОБА_1 подано до призначення на рівнозначну посаду.

Посилання позивача на порушення судом І інстанції норм матеріального права, а саме не врахування стану здоров`я батька, як на підставу для заборони переміщення його на іншу посаду та інший гарнізон є безпідставними оскільки матеріалами справи підтверджується, що переміщення здійснювалось у відповідності до керівних документів, які регулюють порядок проходження військовослужбовцями військової служби у Збройних Силах України, а саме п. 82 Положення.

Згідно пп. "ґ" п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII, необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років.

Процедура проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації здійснюється відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 (далі Положення №1317).

Міські, міжрайонні, районні комісії визначають ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків (пп. 1 п. 11 Положення №1317).

Таким чином, належним документом, який підтверджує необхідність догляду за непрацездатним чи хворим батьком є медичний висновок медико-соціальної експертної комісії.

При цьому, позивачем вказано, що його батько ОСОБА_2 потребує стороннього догляду що підтверджується рішенням Лікарської консультативної комісії від 10.01.2011 №3/1 та рішенням Лікарської консультативної комісії ЦПМСД №4 від 31.07.2017.

Таким чином, на момент видання наказу документи, які передбачені вищенаведеними нормами щодо наявності сімейних обставин позивачем надані не були.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що в матеріалах особової справи знаходяться документи, зокрема, акт обстеження сімейного стану батьків /призовника/ військовослужбовця від 13.01.2011, що свідчить про те, що у позивача існують поважні причини про не переміщення військовослужбовця на іншу посаду.

Проте, як вірно вказано судом І інстанції та підтверджується вищенаведеними нормами, акт обстеження сімейного стану батьків /призовника/ військовослужбовця від 13.01.2011 був підставою для переміщення ОСОБА_1 до м. Вінниці і документи на підставі, яких був виданий акт станом на момент прийняття наказу № 338 від 05.08.2017 були недійсними.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що момент прийняття наказу № 338 від 05.08.2017 у позивача були відсутні документи, які підтверджують поважність підстав для не переміщення військовослужбовця на іншу посаду та в інший гарнізон, а тому перший заступник начальника Генерального штабу Збройних Сил України під час видання наказу № 338 від 05.08.2017 діяв в межах та спосіб визначений законом.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять підстав для скасування наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 338 від 05.08.2017, то судом І інстанції вірно вказано, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини № 187 від 25.09.2017 в частині виключення капітана ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини та поновлення капітана ОСОБА_1 на попередній посаді командира роти охорони батальйону забезпечення 230 окремої бази забезпечення Повітряних Сил Збройних Сил України не підлягають задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Сторчак В. Ю.