Справа № 712/5096/17
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 712/5096/17 Суддя (судді) першої інстанції: О.А. Рідзель
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Вівдиченко Т.Р.,

Федотова І.В.,

при секретарі: Нікітіній А.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального відділу державної виконавчої служби м.Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Черкаської митниці ДФС, Центрального відділу Державної виконавчої служби м.Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Черкаської митниці ДФС щодо звернення до примусового виконання постанови у справі про порушення митних правил від 30.11.2016; зобов'язати відповідача подати Центральному відділу Державної виконавчої служби м.Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області письмову заяву про повернення виконавчого документа (цієї постанови); а також визнати протиправними та скасувати постанови Центрального відділу ДВС м.Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 22.02.2017 про відкриття виконавчого провадження №53465044 та про арешт майна боржника.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач - Центральний відділ Державної виконавчої служби м.Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неповне з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду справи інші учасники до суду не прибули, що, відповідно до ч. 2 ст.313 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і не є спірним, що 30.11.2016 Черкаська митниця ДФС прийняла постанову №96/90200/16 у справі про порушення митних правил, якою накладено на позивача штраф у сумі 696 983,58 грн.

Вказана постанова 14.02.2017 направлена Черкаською митницею Центральному відділу Державної виконавчої служби м.Черкаси Головного ТУ юстиції у Черкаській області для примусового виконання, при цьому, в постанові зазначена дата набрання нею законної сили - 12.12.2016, строк пред»явлення до виконання - 12.03.20017 (а.с.11-12).

На підставі зазначеної постанови головний державний виконавець Центрального відділу ДВС м.Черкаси Матейчук О.В. постановами від 22.02.2017 відкрив виконавче провадження №53465044, а також наклав арешт на майно боржника.

Вважаючи такі дії та рішення відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність оспорюваних дій та рішень державного виконавця з огляду на оскарження постанови по справі про порушення митних правил в судовому порядку.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404 (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 3 цього Закону передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно частини першої ст. 18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону. При цьому, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною другою статті 56 Закону визначено, що під час відкриття виконавчого провадження виконавець також виносить постанову про арешт майна (коштів) боржника.

При цьому, в силу вимог абз. 2 ч. 5 статті 13 Закону, за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що Закон зобов»язує державного виконавця діяти саме так, як він і діяв.

В свою чергу, відповідно до ч.2 ст. 535 Митного кодексу України орган доходів і зборів, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, виконує її самостійно або через державного виконавця.

Частина перша цієї статті встановлює, що постанова органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил підлягає виконанню після закінчення строку оскарження, зазначеного у статті 529 цього Кодексу, який, відповідно до цієї норми, складає 10 днів з дня її складення.

При цьому, статтею 537 Митного кодексу України встановлено, що контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил здійснюється органом доходів і зборів, який виніс постанову.

Водночас, статтею 536 Митного кодексу України визначено, що не підлягає виконанню постанова органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Як зазначено Вищим адміністративним судом України у справі 820/16427/14, на відміну від Кодексу України про адміністративні правопорушення (стаття 303), Митний кодекс України не передбачає зупинення перебігу строку давності виконання постанови органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 533 Митного кодексу України установлено, що подання скарги (адміністративного позову) зупиняє виконання постанови у справі про порушення митних правил до закінчення розгляду скарги (адміністративного позову).

Отже, аналізуючи вищенаведені норми законодавства, слід зробити висновок, що зупиненню у разі оскарження підлягає виконання постанови про притягнення до відповідальності за порушення митних правил, а не строкзвернення її до виконання, який, відповідно до ст.536 Митного кодексу складає три місяці і є преклюзивним (пресічним).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідачі діяли у відповідності до вимог законодавства, в межах наданих повноважень та на їх виконання, що вони і довели суду як суб»єкти владних повноважень.

В свою чергу, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і судове рішення ухвалено з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального відділу Державної виконавчої служби м.Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову ОСОБА_4 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-331 КАС України.

Постанова в повному обсязі складена і підписана 12 лютого 2018 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Т.Р.Вівдиченко

І.В.Федотов