Справа № 826/17151/16
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фулл Контакт Ейдженсі" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фулл Контакт Ейдженсі" до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві про скасування наказів № 3891, № 3966, № 6119, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фулл Контакт Ейдженсі" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві про скасування наказів № 3891, № 3966, № 6119. Свої вимоги обгрунтовує тим, що, на його думку, контролюючим органом не було виконано всіх обов'язкових умов, за яким передбачено право на призначення та проведення перевірки.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2017 року у задоволенні вказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги обгрунтовує тим, що, на його думку, вказане рішення прийнято судом першої інстанції без повного і всебічного з'ясування обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до Наказу від 22.06.2016 року № 3891 Головним управлінням ДФС у зв'язку з відмовою у наданні пояснень та документального підтвердження на письмовий запит контролюючого органу від 25.05.2016 року № 11424/10/26-15-14-04-05 прийнято рішення провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Фулл Контакт Ейдженсі» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Тайтпромтрейд» за період з 01.09.2015 року по 30.09.2015 року. Період проведення перевірки призначено з 23.06.2016 року по 01.07.2016 року.

Наказом від 29.06.2016 року № 3966 відповідачем було перенесено строк проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Фулл Контакт Ейдженсі» з 29.06.2016 року до дати відновлення втрачених документів (підстава: доповідна записка управління спеціального аудиту від 29.06.2016 року № 2668/26-15-14-04-05).

На підставі доповідної записки управління спеціального аудиту від 27.09.2016 року № 4200/26-15-14-04-05 Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято наказ від 28.09.2016 року № 6119 про продовження строку проведення документальної позапланової виїзної перевірки на 3 робочих дні з 29.09.2016 року.

За результатами проведення вказаної перевірки Контролюючим органом складено акт від 10.10.2016 року № 243/26-15-14-04-05/39470219.

Позивач, вважаючи протиправними накази щодо проведення перевірки та дії контролюючого органу із проведення позапланової невиїзної перевірки, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні даного адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є неправомірними та необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому Податковим кодексом України.

У відповідності до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Водночас, відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, посилання на який міститься в оскаржуваному наказі, документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язків письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Судом першої інстанції було встановлено, що контролюючим органом у зв'язку з виявленням фактів, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ «Фулл Контакт Ейдженсі» даних податкового кредиту у сумі 934561 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Лайтпромтрейд», що містяться у податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2015 року було складено та направлено Позивачу запит від 24.05.2016 року № 11424/10/26-15-14-04-05.

Надісланий відповідачем позивачу запит від 24.05.2016 року № 11424/10/26-15-14-04-05 був складений у відповідності до вимог, передбачених п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, та за наявності обґрунтованих припущень про ймовірне вчинене податкове правопорушення.

При цьому, позивач листом від 07.06.2016 року № 69/36/16 відмовив контролюючому органу у наданні запитуваних інформації та копій первинних документів по господарських операціях ТОВ «Лайтпромтрейд», письмових пояснень по суті вчинення таких господарських операцій за встановленими критеріями.

Наказ відповідача від 22.06.2016 року № 3891 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Фулл Контакт Ейдженсі» прийнято з посиланням на пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

З контексту зазначеної норми ПК України слідує, що обов'язковою умовою призначення позапланової перевірки саме на підставі пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України є ненадання платником податків пояснення та їх документального підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Одночасно, з наведеної норми вбачається, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Натомість, судом першої інстанції було встановлено, що позивачем не спростовано фактів виникнення обставин, передбачених нормою пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України для призначення документальної позапланової перевірки. Так, позивач у відповідь на письмовий запит контролюючого органу не надав жодних копій первинної документації по господарських операціях з контрагентом ТОВ «Лайтпромтрейд» за період вересень 2015 року.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про правомірність прийнятого відповідачем рішення про призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Фулл Контакт Ейдженсі», що оформлене наказом від 22.06.2016 року № 3891, оскільки контролюючим органом дотримано обов'язкових умов для призначення документальної позапланової виїзної перевірки позивача за наявності підстав для її призначення, передбачених пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Враховуючи попередні висновки колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не підлягають скасуванню і Накази від 29.06.2016 року № 3966 про перенесення строку проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Фулл Контакт Ейдженсі» з 29.06.2016 року до дати відновлення втрачених документів та від 28.09.2016 року № 6119 про продовження строку проведення документальної позапланової виїзної перевірки на 3 робочих дні з 29.09.2016 року.

Аналогічна позиція викладена в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 09 серпня 2017 року по справі К/800/36446/15.

Cудом першої інстанції було встановлено, що на підставі Акту перевірки від 10.10.2016 року № 243/26-15-14-04-05/39470219 контролюючим органом складено податкове повідомлення-рішення від 31.10.2016 року № , а отже позивач не позбавлений права оскаржити дане податкове повідомлення-рішення.

З урахуванням вказаного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано обставини в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального при дотриманні норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фулл Контакт Ейдженсі" - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст складено 15.02.2018 року.