Справа № 754/6913/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2018 рокум. Київ К/9901/6450/18 754/6913/16-а
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів - Коваленко Н. В., Стародуба О. П.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу №754/6913/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві, третя особа - Пенсійний фонд України, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дій

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на окрему ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів Мацедонської В. Е., Лічевецького І. О., Мельничука В. П.) від 09 серпня 2016 року, установив:

І. ПРОЦЕДУРА

1. У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа - Пенсійний фонд України, про зобов'язання розрахувати та виплатити пенсію за період з 01 травня 2014 року по 30 травня 2016 року та поновити виплату пенсії з місяця, наступного після винесення рішення суду.

2. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року позовні вимоги за період з 01 травня 2014 року по 23 листопада 2015 року залишено без розгляду.

3. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 07 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

4. Окремою ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року з метою усунення причин та умов, що сприяють порушенню закону, зобов'язано Міністерство соціальної політики України здійснити перевірку обставин отримання ОСОБА_2 від Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації довідки від 30 вересня 2015 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; про вжиті заходи повідомити Київський апеляційний адміністративний суд не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

5. Не погоджуючись окремою ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року, ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить:

1) скасувати окрему ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року;

2) витребувати у Державної прикордонної служби України інформацію про дату кожного перетину ОСОБА_2 державного кордону України, адміністративного кордону вільної економічної зони «Крим», лінії зіткнення у межах Луганської та Донецької областей, із вказанням напрямків руху та назву контрольних пунктів в'їзду - виїзду, через які здійснювався такий перетин у період з 20 лютого 2014 року по 01 серпня 2016 року.

6. Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

7. 19 січня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на окрему ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року у справі № 754/6913/16-а передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

8. Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2018 року справу прийнято до провадження та призначено її розгляд в порядку письмового провадження.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Судом апеляційної інстанції встановлено, що Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 07 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Лівобережного Об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа Пенсійний фонд України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовлено.

10. Згідно посвідчення НОМЕР_2, виданого 15 липня 2002, перебував на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Красний Луч Луганської області та отримував пенсію за віком по 30 квітня 2014 року.

11. Виплату пенсії ОСОБА_2 припинено з 01 травня 2014 року у зв'язку з виїздом до Автономної Республіки Крим.

12. 02 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва з заявою, в якій просив запросити його пенсійну справу з Луганської області у зв'язку з вимушеним переїздом на нове місце проживання: АДРЕСА_2 а також просив проводити виплату пенсії по фактичному місцю проживання.

13. До заяви позивачем додана довідка від 30 вересня 2015 року № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення.

14. На звернення позивача щодо поновлення виплати пенсії за віком листом Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України від 11 листопада 2015 року ОСОБА_2 було повідомлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві направлено запит від 09 листопада 2015 року № 23466/10 про висилку пенсійної справи із Російської Федерації та в разі надходження від компетентних органів Пенсійного фонду РФ відповідного документу про період виплати позивачу пенсії на території АР Крим та надання ОСОБА_2 довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи із проставленням на її зворотному боці відмітки територіального підрозділу Державної міграційної служби, виплата пенсії за місцем перебуванням позивача буде невідкладно поновлена після надходження пенсійної справи з урахуванням зазначеного.

15. На момент звернення до управління Пенсійного фонду України, як внутрішньо переміщеної особи, в управліннях Пенсійного фонду України на підконтрольній території українській владі, ОСОБА_2 як одержувач пенсії не перебував.

16. В матеріалах справи міститься довідка управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 30 вересня 2015 року про взяття ОСОБА_2 на облік як внутрішньо переміщеної особи. При цьому, відповідно до змісту довідки, фактичне місце проживання ОСОБА_2: АДРЕСА_1.

17. Також, матеріали справи містять заяву ОСОБА_2 до органів пенсійного фонду РФ, який стверджує, що з 2008 року постійно проживає в м. Коктебель і є громадянином РФ відповідно до паспорту, що виданий йому Федеральною міграційною службою 24 травня 2014 року.

18. Відповідно до п. 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб»від 01 жовтня 2014 року № 509, для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад.

ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

9. Постановляючи окрему ухвалу, Київський апеляційний адміністративний суд виходив з наявності сумнівів щодо можливості ОСОБА_2 особисто звернутись до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про взяття його на облік як внутрішньо переміщеної особи, як це передбачено Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509.

ІІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

10. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що апеляційний суд оскаржувану ухвалу прийняв виходячи з припущень та на підставі обставин, які не були достовірно з'ясовані судом та підтверджені доказами. Вказує, що заява від 11 листопада 2015 року ним не подавалась до окупаційних органів РФ на території АР Крим та ним не підписувалась. В серпні 2014 року він залишив своє місце проживання у м. Хрустальний (до 2016 року - м. Красний Луч) Луганської області та виїхав до м. Києва, де звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. києві державної адміністрації за отриманням довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Заява від 11 листопада 2015 року до начальника Управління Пенсійного фонду РФ у м. Феодосії не може бути сприйнята судом як доказ неможливості його особистого звернення 30 вересня 2015 року до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації з метою отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і, як наслідок, як єдина підстава для винесення Окремої ухвали, в якій суд зобов'язує Міністерство соціальної політики України здійснити перевірку обставин отримання ним довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підтвердження того, що він на момент підписання вищезазначеної заяви від 11 листопада 2015 року не перебував на тимчасово окупованій території України можуть слугувати відомості з інформаційних баз даних, суб'єктом яких є Державна прикордонна служба України, щодо перетину мною державного кордону України, а також адміністративного кордону вільної економічної зони «Крим», лінії зіткнення у межах Луганської та Донецької областей, із вказанням напрямку руху та назву контрольних пунктів в'їзду - виїзду, через які здійснювався такий перетин.

ІV. ОЦІНКА СУДУ

11. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, у своїй оцінці виходить з наступного.

Щодо першої вимоги касаційної скарги.

12. Відповідно до ч. 1 ст. 166 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року) суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

13. Отже, окрема ухвала має на меті усунення виявлених у процесі розгляду адміністративного позову порушень закону та є підставою для розгляду питання щодо відповідальності винних осіб, вона може стосуватись будь-якого суб'єкта владних повноважень, зокрема й того, який не бере участі в справі, а окрема ухвала щодо розгляду питання про притягнення до відповідальності -лише осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними, тобто сторони у справі.

14. Разом з цим, довідка Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 30 вересня 2015 року № , є доказом в адміністративному судочинстві, якому суд має надати відповідну оцінку в порядку розгляду справи.

15. За приписами ст. 70 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року) належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

16. Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

17. Як встановлено ст. 86 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року) суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

18. Враховуючи наведене, апеляційним судом не в повній мірі досліджені докази для постановлення окремої ухвали, що свідчить про неправильне застосування апеляційним судом норм процесуального права.

Щодо другої вимоги касаційної скарги.

19. Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

20. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

21. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об'єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

22. Разом з тим, доводи касаційної скарги зводяться до необхідності судом касаційної інстанції вирішити питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, що є неприпустимим з огляду на викладені вище мотиви.

23. Відповідно до ч. 1 ст. 351 КАС України підставою для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Окрему ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року скасувати.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Суддя Н. В. Коваленко

Суддя О. П. Стародуб