Справа № 237/4914/17
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 лютого 2018 року справа №237/4914/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Суддя-доповідач Донецького апеляційного адміністративного суду Сіваченко І.В., розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області на рішення Мар'їнського районного суду Донецької області від 19 грудня 2017 року у справі № 237/4914/17 за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області (далі - Управління) на рішення Мар'їнського районного суду Донецької області від 19 грудня 2017 року у справі № 237/4914/17.

Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у зв`язку з чим така скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В порушення вимог наведеної статті заявником не надано оригінал документу про сплату судового збору, з якого вбачається, що судовій збір за подання апеляційної скарги сплачено в повному обсязі.

Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлені Законом України "Про судовий збір", який набрав чинності з 1 листопада 2011 року.

Частиною 3 статті 9 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI від 8 липня 2011 року (далі - Закон № 3674-VI, в редакції, яка діяла на момент подання апеляційної скарги) передбачено, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Виходячи з викладеного, судовий збір є джерелом фінансового забезпечення судової системи із цільовим його спрямуванням виключно на потреби судочинства.

Відповідно до вимог ст.3 Закону № 3674-VI (в редакції, яка діяла на момент подання апеляційної скарги) в даному випадку об'єктом справляння судового збору є апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції прийнятої в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Судовий збір сплачується як у безготівковій так і в готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку та справляється за місцем розгляду справи.

У разі коли сплата судового збору здійснюється шляхом перерахування коштів з рахунка вкладника, відкритого в установі банку, додається довідка, засвідчена підписом контролера та скріплена печаткою установи банку.

Згідно ч. 1 ст. 4 Законом № 3674-VI (в редакції, яка діяла на момент подання апеляційної скарги) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у місячному розмірі 1600,00 грн. (позовна заява подана 21.11.2017).

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI (в редакції, яка діяла на момент подання позовної заяви), за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн.).

Згідно п. 3 ч. 2 ст.4 Закону № 3674-VI (в редакції, яка діяла на момент подання апеляційної скарги), за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду встановлюється ставка судового збору у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п.п.2).

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем у позовній заяві заявлена вимога немайнового характеру.

Враховуючи те, що позивачем при поданні позову заявлено позовні вимоги немайнового характеру та те, що при поданні адміністративного позову немайнового характеру сплаті підлягає ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому апелянту необхідно було сплатити - 960,00 грн. (1 600*0,4*150%) та належним чином це підтвердити.

Крім того, разом з апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Клопотання обґрунтоване тим, що Управління не має можливості сплатити судовий збір через відсутністю коштів, призначених на цю мету, відповідно до ст. 133 КАС України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» просить звільнити від сплати судового збору.

Ознайомившись із заявленим клопотанням Управління, суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 Закону № 3674-VI (в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року), встановлено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 1 ст. 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов'язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Крім того, суддя-доповідач зауважує, що відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VI (в редакції після 15.12.2017) вбачається, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, суддя-доповідач вважає, що чинним законом встановлено вичерпний перелік щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, а тому підстав для задоволення клопотання щодо звільнення від сплати судового збору відсутні.

Також, слід зазначити, що стаття 5 Закону № 3674-VI визначає вичерпний перелік осіб звільнених від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до вказаної статті, в редакції на час звернення з апеляційною скаргою, апелянт не входить до переліку осіб, яких звільнено від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суддя-доповідач вважає за необхідне відмовити у задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. ст. 169, 298 КАС України зазначені обставини тягнуть за собою залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків, шляхом надання оригіналу документу про сплату судового збору.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - Краматор.УК /м.Краматорськ/ 22030101, код отримувача (код за ОКПО) - 37944338, банк отримувача - ГУДКСУ у Донецькій обл., код банку отримувача (МФО) - 834016, рахунок отримувача - 1059, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу «Судовий збір, за апеляційною скаргою (ПІБ чи назва установи, організації, позивача), Донецький апеляційний адміністративний суд».

Судовий збір сплачується через банківські установи, чи поштові відділення зв`язку за рахунок платника. У призначенні платежу платник судового збору повинен вказати слова "судовий збір", код ЄДРПО суду, до якого він звертається, пункт з таблиці ставок судового збору, за яким визначено розмір судового збору.

Керуючись статтями 133, 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволені клопотання Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області на рішення Мар'їнського районного суду Донецької області від 19 грудня 2017 року у справі № 237/4914/17 - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Роз'яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга повертається апелянту.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.В. Сіваченко