Справа № 522/10980/17
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 522/10980/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Бойчук А.Ю.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шеметенко Л.П.

судді Потапчука В.О.

судді Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову по справі за адміністративним позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Маклер», Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 МКБ» про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулось до суду з позовом, в якому просило зобов'язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 провести перебудову шляхом приведення об'єкта будівництва до попереднього стану відповідно до договору купівлі-продажу від 26.04.2017 року.

Також, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради подало клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії суб'єктам державної реєстрації прав або нотаріусами відносно об'єкта нерухомого майна: житловий будинок, об'єкт житлової нерухомості, за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Хмельницького Богдана, 2/ вул. Мечникова, 104; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; власник - ОСОБА_1, розмір частки 587/2000, власник - ОСОБА_2, розмір частки 587/2000.

Клопотання обґрунтоване злісним ухиленням замовника від виконання законних вимог Управління про зупинення будівельних робіт, існуванням очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам територіальної громади у зв'язку із суттєвим порушенням порядку здійснення будівельних робіт. У разі, якщо до ухвалення рішення в адміністративній справі буде здійснено державну реєстрацію прав, внесення зміни до запису Державного реєстру прав, внесення змін до Державного реєстру прав щодо зміни площі зазначеного об'єкту, захист прав та інтересів територіальної громади та реалізація Управління своїх повноважень щодо зобов'язання забудовника привести незаконно реконструйований об'єкт до попереднього стану значно ускладниться, оскільки для реалізації таких повноважень також необхідно буде вирішити питання щодо скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2017 року у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову ухвалу про задоволення клопотання про забезпечення позову.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не підтверджено існування обставин, передбачених ч. 1 ст. 117 КАС України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення рішення судом першої інстанції).

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для забезпечення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення рішення судом першої інстанції) суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Аналіз наведеної норми показує, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Однією з підстав забезпечення позову є існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. Очевидність небезпеки полягає в тому, що за певних умов можуть настати такі дії або події, які безумовно призведуть до порушення прав та законних інтересів позивача.

Забезпечення позову допускається, якщо невжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає, що відмовляючи у задоволенні клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем не наведено будь-яких обґрунтувань та мотивів, які б свідчили, що невжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що у клопотанні ставиться питання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони будь-яким органам реєстрації права власності на об'єкт нерухомості, розташованої за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Хмельницького Богдана, 2/ вул. Мечникова, 104.

Водночас, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, об'єкт нерухомого майна за вказаної адресою перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 (розмір частки 587/2000), ОСОБА_2 (розмір частки 587/2000), ТОВ «Маклер» (розмір частки 57/1000) та на праві приватної власності ВАТ «Міжнародний комерційний банк» (у частці 587/1000).

Таким чином, спосіб, заявлений позивачем у клопотанні про забезпечення позову фактично обмежує право осіб на вільне користування і розпорядження частиною нерухомого майна, яке не є об'єктом позовного провадження.

На думку колегії суддів, зазначені обставини свідчать про те, що обраний позивачем спосіб щодо гарантування виконання судового рішення у цій справі не відповідає предмету спору, у зв'язку із чим не відповідає інституту призначення забезпечення позову та не може бути реалізований судом за відповідним клопотанням позивача.

Також, колегія суддів враховує те, що клопотання про забезпечення позову подане у зв'язку із захистом прав, свобод та інтересів осіб (територіальної громади міста), які не є позивачами у справі, тобто фактично не направлене на гарантування прав та інтересів позивача у цій справі.

Таким чином, оскільки вимоги позивача про забезпечення позову не відповідають ч. 1 ст. 117 КАС України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), заявлений спосіб вжиття відповідних заходів не може бути застосований за цим позовом, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 19.02.2018 р.

Головуючий, суддя: Л.П. Шеметенко

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк