Справа № 820/6526/17
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 лютого 2018 р. № 820/6526/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. при секретарі судового засідання Єрьомкіній К.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (вул. Крупської, буд. 14,с. Санжари,Харківський район, Харківська область,62447, код ЄДРПОУ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного Управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 15.08.2017р. № про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в сумі 40209,75 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного Управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 15.08.2017р. № про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в сумі 58912,50 грн.;

- визнати протиправним га скасувати податкове повідомлення-рішення Головного Управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 15.08.2017р. № про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій в сумі 46562 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного Управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 15.08.2017р. № про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в сумі 47014 грн.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що податкові повідомлення - рішення неправомірні, необґрунтовані, безпідставні через відсутність належних доказів порушення ним вимог законодавства, а тому просив скасувати їх в повному обсязі.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву з викладенням своєї правової позиції, в якому останній не погодився з вимогами позивача. При цьому зазначив, що контролюючим органом правомірно застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції за порушення вимог п.12 ст. 3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі за текстом Закон України № 265/95-ВР) та абз. 3 ч.1 ст.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995 року №436/95 (далі за текстом Указ Президента України №436/95), оскільки під час проведення перевірок в кафе «ABRICOS» та «San-Marino» перевіряючими було встановлено факт неоприбуткування та несвоєчасного оприбуткування субєктом господарювання торгівельної виручки за готівку в КОРО. Окрім того, під час проведення перевірки було описано товар (алкогольні напої), на який не було надано накладних без повідомлень причин неможливості їх надання.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача вказав на обґрунтованість та законність прийнятих контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, дослідивши доводи адміністративного позову, відзиву на позов та відповіді на відзив, зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, встановив наступне.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи (копія Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань), що позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: 62447, Харківська область, Харківський район, с. Санжари, вул. Крупської, буд. 14), зареєстрована Харківською районною державною адміністрацією Харківської області в якості субєкта підприємницької діяльності від 06.03.2008 року за №2 064719.

Позивача взято на податковий облік в Харківській ОДПІ з 08.03.2008 року за № 1632, що підтверджується копією довідки про взяття на облік платника податків № 2047 від 12.03.2008 року за підписом начальника відділу (підрозділу) з обліку платників податків Харківської ОДПІ (а.с. 131).

Згідно копії повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску, з 12.03.2008 року за реєстраційним номером 20558 позивач перебуває на обліку як платник єдиного внеску в УПФУ в Харківському районі (а.с. 131).

Відповідно до п 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (в редакції від 01.01.2017 року) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (п.п.75.1.3 п.75.1 ст. 75 ПК України).

Матеріалами адміністративної справи підтверджено, що на підставі направлень на перевірку № 711, № 712 від 11.07.2017 року фахівцями ГУ ДФС в Одеській області було здійснено фактичну перевірку кафе «ABRICOS», розташованого за адресою: Одеська область, м. Одеса, гідропарк «Лузанівка», що належить субєкту господарювання ФО-П ОСОБА_1 (НОМЕР_1, податкова адреса: 62447, Харківська область, Харківський район, с. Санжари, вул. Крупської, буд. 14, зареєстровано в Харківській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області згідно наказу від 11.05.2017 року за №2683) щодо додержання субєктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального.

До перевірки перевіряючим було надано наступні документи: ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями Серії ОД № 011827 від 28.04.2017 року (термін дії з 29.04.2017 року по 29.04.2018 року, сплачено з 29.04.2017 року по 29.01.2018 року); витяг (виписка) з ЄДР від 06.03.2008 року № 2 064719, реєстратор розрахункових операцій РРО № ЗА НОМЕР_2; книга обліку розрахункових операцій № НОМЕР_3 Р/1, зареєстрованої 11.04.2017 року на місце проведення розрахункових операцій за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога.

Перевірка проводилась в присутності представника субєкта господарювання (за довіреністю) ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1).

Перевірку розпочато 11.07.2017 року об 18:17 год. та закінчено 20.07.2017 року об 18:00 год.

За результатами перевірки фахівцями ГУ ДФС в Одеській області було складено акт перевірки № 332/15-32-40-03/НОМЕР_1 від 11.07.2017 року «Про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального», в якому зафіксовано наступні порушення:

1)в порушення п.12 ст. 3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР - субєктом господарювання ФО-П ОСОБА_1 не ведеться облік товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме відсутні накладні на товар згідно додатку №1 до акту перевірки. Уся готівка, що надходить до кас має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункових книжок оприбуткуванням є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у рівній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО;

2)в порушення п.2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. № 637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13 січня 2005 р. за № 40/10320 - субєктом господарювання ФО-П ОСОБА_1 не оприбутковано торгівельну виручку за готівку в книзі обліку розрахункових операцій на загальну суму 8 041,95 грн., а саме: відсутні залишки за 08.07.2017 року в сумі 2 230,00 грн., за 09.07.2017 року в сумі 2 993,45 грн., за 10.07.2017 року в сумі 2 818,50 грн. (а.с. 21 24).

Матеріалами адміністративної справи також підтверджено, що на підставі направлень на перевірку № 709, № 710 від 11.07.2017 року фахівцями ГУ ДФС в Одеській області було здійснено фактичну перевірку кафе «San-Marino», розташованого за адресою: м. Одеса, Приморський район, пляж Аркадія 4, що належить субєкту господарювання ФО-П ОСОБА_1 (НОМЕР_1) щодо додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального.

До перевірки перевіряючим було надано наступні документи: ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями Серії ОД № 021081 від 25.04.2017 року (термін дії з 25.04.2017 року по 25.04.2018 року, сплачено з 25.04.2017 року по 25.04.2018 року); витяг (виписка) з ЄДР від 06.03.2008 року № 2 064719, реєстратор розрахункових операцій РРО № ЗА НОМЕР_2, № ЗА НОМЕР_4 та № ЗА НОМЕР_5; книга обліку розрахункових операцій № 8/1, № 8/1 та №0/1 зареєстрованих 11.04.2017 року на місце проведення розрахункових операцій за адресою: м. Одеса, пляж Аркадія 4, кафе «San-Marino».

Перевірка проводилась в присутності представника субєкта господарювання (за довіреністю) ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1).

Перевіркою встановлено факт реалізації алкогольних напоїв (горілки ОСОБА_4 обємом 0,05 л. вартістю 15,50 грн.).

Перевірку розпочато 11.07.2017 року об 18:35 год. та закінчено 20.07.2017 року об 18:00 год.

За результатами перевірки фахівцями ГУ ДФС в Одеській області було складено акт перевірки № 333/15-32-40-03/НОМЕР_1 від 11.07.2017 року «Про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального», в якому зафіксовано наступні порушення:

1)в порушення ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP зберігання субєктом господарювання ФО-П ОСОБА_1 алкогольного напою без марки акцизного податку, а саме лікер обємом 0,7 л. з місткістю спирту 21% у кількості однієї пляшки;

2)в порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP на послугу кальяну для куріння немає відповідної ліцензії;

3)в порушення п.12 ст. 3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР - субєктом господарювання ФО-П ОСОБА_1 не ведеться облік товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме не надані накладні на алкогольні напої згідно додатку № 1 до акту перевірки;

4)в порушення п.2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. № 637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13 січня 2005 р. за № 40/10320 - субєктом господарювання ФО-П ОСОБА_1 несвоєчасно оприбутковано торгівельну виручку за готівку в книзі обліку розрахункових операцій на загальну суму 11 782,50 грн., а саме: торгівельна виручка за 08.07.2017 року в сумі 997,50 грн. відображена в КОРО (ф/н НОМЕР_6) 09.07.2017 року; торгівельна виручка за 09.07.2017 року в сумі 539,00 грн. відображена в КОРО (ф/н НОМЕР_6) 10.07.2017 року; торгівельна виручка за 08.07.2017 року в сумі 4 859,00 грн. відображена в КОРО (ф/н НОМЕР_7) 09.07.2017 року; торгівельна виручка за 09.07.2017 року в сумі 5 387,00 грн. відображена в КОРО (ф/н НОМЕР_7) 10.07.2017 рокую. Неоприбуткування торгівельної виручки за готівку в книзі обліку розрахункових операцій (ф/н НОМЕР_8) 10.07.2017 року в сумі 1 612,00 грн. (а.с. 25 28).

З метою прийняття заходів по застосуванню та стягненню фінансових санкцій ГУ ДФС у Одеській області листом від 25.07.2017 року № 4815/7/15-32-40-03-05 було надіслано до ГУ ДФС у Харківській області вказані матеріали перевірок стосовно субєкта господарювання ФО-П ОСОБА_1 (а.с. 179).

На підставі вказаних актів перевірок №332/15-32-40-03/НОМЕР_1 та №333/15-32-40-03/НОМЕР_1 від 20.07.2017 року ГУ ДФС у Харківській області було складено наступні податкові повідомлення рішення:

1)податкове повідомлення рішення від 15.08.2017 року №, яким на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст. 54 ПК України та згідно абз.3 ч.1 ст.1 Указу ПУ від 12.05.95 №436/95 Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки застосовано до субєкта господарювання суму штрафних (фіксованих) санкцій (штрафів) у розмірі 40 209,75 грн. (а.с. 17);

2)податкове повідомлення рішення від 15.08.2017 року №, яким на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст. 54 ПК України та ст. 20 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 року №265/95-ВР застосовано суму штрафних (фіксованих) санкцій (штрафів) у розмірі 46 562,00 грн. (а.с. 19);

3)податкове повідомлення рішення від 15.08.2017 року №, яким на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст. 54 ПК України та згідно абз.3 ч.1 ст.1 Указу ПУ від 12.05.95 №436/95 Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки застосовано до субєкта господарювання суму штрафних (фіксованих) санкцій (штрафів) у розмірі 58 912,50 грн. (а.с. 18);

4)податкове повідомлення рішення від 15.08.2017 року №, яким на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст. 54 ПК України та ст. 20 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 року №265/95-ВР застосовано суму штрафних (фіксованих) санкцій (штрафів) у розмірі 47 014,00 грн. (а.с. 20).

Згідно положень п.56.2 ст. 56 ПК України у разі, коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Позивач, скориставшись правом на оскарження рішень контролюючих органів, в досудовому порядку оскаржив податкові повідомлення - рішення №, №, № та № від 15.08.2017 року шляхом звернення до Державної фіскальної служби України з письмовими скаргами від 30.08.2017 року разом з доданими до них документами (а.с. 29 - 39).

Рішенням Державної фіскальної служби України №14387/6/99-99-11-03-01-25, №14388/6/99-99-11-03-01-25 від 31.10.2017 року скарги ФО-П ОСОБА_1 (вх. ДФС №5815/ФОП, №5817/ФОП, №5818/ФОП, №5820/ФОП від 06.09.2017 року) були залишені без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у Одеській області - без змін (а.с. 40 - 44).

Позивач не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями рішеннями ГУ ДФС у Харківській області, вважаючи їх протиправними та необґрунтованими, звернувся за захистом своїх прав та інтересів з даним адміністративним позовом до суду.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних податкових повідомлень - рішень, а також суджень, відображених в актах перевірок№332/15-32-40-03/НОМЕР_1, №333/15-32-40-03/НОМЕР_1 від 21.07.2017 року, на відповідність вимогам ч.2 ст. 2 КАС України, суд зазначає наступе.

З приводу тверджень позивача стосовно того, що акти фактичних перевірок №332/15-32-40-03/НОМЕР_1, №333/15-32-40-03/НОМЕР_1 від 11.07.2017 року ГУ ДФС у Одеській області не надавались перевіряючими представнику позивача для ознайомлення та їх підпису та були складені не за місцем проведення перевірки, а безпосередньо в органі ДФС, слід зазначити наступне.

Відповідно до положень п.86.5 ст. 86 ПК України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності). Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції. У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

З аналізу положень вказаної статті слідує, що підписання акту перевірки платником податків (його уповноваженим представником) та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, може бути здійснене як за місцем проведення перевірки так і у приміщенні контролюючого органу. Окрім того, контролюючий орган має право зареєструвати акт перевірки не пізніше наступного робочого дня після закінчення проведення такої перевірки.

Як підтверджено матеріалами адміністративної справи, податковими перевіряючими акти перевірок були складені на місці проведення перевірок (кафе «ABRICOS» та кафе «San-Marino») 20.07.2017 року та зареєстровані в органі ДФС на неступний після закінчення проведення перевірки день 21.07.2017 року, що підтверджується відміткою в актах перевірок та не суперечить положенням ст. 86 ПК України.

Крім того, ОСОБА_3 (представник субєкта господарювання за довіреністю) відмовився від підписання та отримання примірників вказаних актів перевірки від 20.07.2017 року, про що співробітниками ГУ ДФС в Одеській області відповідно до положень ст. 86 ПК України було складено відповідні акти відмови від підписання та отримання актів перевірок № 314 та № 315 від 20.07.2017 року (а.с. 183, 196). А тому спростовує твердження позивача в цій частині.

Слід також зазначити, що відповідно до положень п.86.7 ст. 86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Проте, доказів того, що платником податків або його представниками були подані письмові заперечення на акти перевірок №332/15-32-40-03/НОМЕР_1, №333/15-32-40-03/НОМЕР_1 від 11.07.2017 року до ГУ ДФС у Одеській області матеріали справи не містять. Пояснень з цього приводу представниками позивача до суду також не надано.

З приводу правомірності прийняття ГУ ДФС у Харківській області оскаржуваних податкових повідомлень рішень № та № від 15.08.2017 року та застосування до субєкта підприємницької діяльності (позивача) штрафних санкцій у загальному розмірі 99 122,25 грн. за порушення ним п.2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні від 15 грудня 2004 року №637, суд зазначає наступне.

Як зазначалося судом раніше та підтверджено висновками актів перевірок, підставою для винесення ГУ ДФС у Харківській області оскаржуваних податкових повідомлень рішень № та № від 15.08.2017 року слугувало встановлення під час проведення фактичних перевірок кафе «ABRICOS» (адреса: Одеська область, м. Одеса, гідропарк «Лузанівка») та кафе «San-Marino» (адреса: м. Одеса, Приморський район, пляж Аркадія 4) фактів порушення субєктом господарювання ФО-П ОСОБА_1 встановлених пунктом 2.6 глави 2 Положення №637 правил обліку готівки, зокрема оприбуткування готівки в касах під час розрахунків із застосуванням РРО (РК), а саме:

1)в результаті проведення фактичної перевірки кафе «ABRICOS» (акт №332/15-32-40-03/НОМЕР_1 від 11.07.2017 року) встановлено, що субєктом господарювання ФО-П ОСОБА_1 не оприбутковано торгівельну виручку за готівку в книзі обліку розрахункових операцій на загальну суму 8 041,95 грн., а саме: відсутні залишки за 08.07.2017 року в сумі 2 230,00 грн., за 09.07.2017 року в сумі 2 993,45 грн., за 10.07.2017 року в сумі 2 818,50 грн. (арк. акту перевірки №3);

2)в результаті проведення фактичної перевірки кафе «San-Marino» (акт №333/15-32-40-03/НОМЕР_1 від 11.07.2017 року) встановлено, що субєктом господарювання ФО-П ОСОБА_1 несвоєчасно оприбутковано торгівельну виручку за готівку в книзі обліку розрахункових операцій на загальну суму 11 782,50 грн., а саме: торгівельна виручка за 08.07.2017 року в сумі 997,50 грн. відображена в КОРО (ф/н НОМЕР_6) 09.07.2017 року; торгівельна виручка за 09.07.2017 року в сумі 539,00 грн. відображена в КОРО (ф/н НОМЕР_6) 10.07.2017 року; торгівельна виручка за 08.07.2017 року в сумі 4 859,00 грн. відображена в КОРО (ф/н НОМЕР_7) 09.07.2017 року; торгівельна виручка за 09.07.2017 року в сумі 5 387,00 грн. відображена в КОРО (ф/н НОМЕР_7) 10.07.2017 року. Перевіряючими в акті перевірки також зазначено про неоприбуткування вказаним субєктом господарювання торгівельної виручки за готівку в книзі обліку розрахункових операцій (ф/н НОМЕР_8) 10.07.2017 року в сумі 1 612,00 грн. (арк. акту перевірки №3).

Судом встановлено, що вказані порушення підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями сторінок книги обліку розрахункових операцій (КОРО) на РРО №Р/1 та іншими касовими документами (а.с. 184 191) та не спростовані представниками позивача.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою передбачено Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. № 637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13 січня 2005 р. за № 40/10320 (далі за текстом Положення № 637).

Пунктом 1.2 глави 1 Положення №637 визначено, що оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно пункту 7.15 глави 7 Положення №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (РК), визначено в пункті 2.6 цього Положення.

Відповідно до пункту 2.6 глави 2 Положення №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд дійшов висновку, що у проведення готівкових розрахунків із застосування РРО або використанням розрахункової книг: оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги) та відображення на їх підстав готівки у КОРО.

При цьому окремо слід зазначити, що не відображення готівки в книзі обліку розрахункових операцій після їх проведення із застосуванням РРО є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке відповідальність встановлена саме Указом Президента України від 12.05.1995 №436/95.

Відповідно до роз'яснення, викладеного у листі Національного банку України від 16.04.2010 року №11-110/2010-6116, у разі коли готівка проведена через РРО, зроблений відповідний запис у касовій книзі у день надходження готівки, однак не проведена у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків, то такий випадок кваліфікується як неповне оприбуткування.

В судовому засіданні представники позивача не заперечували, визнали та підтвердили той факт, що субєктом господарювання в кафе «ABRICOS» дійсно не було оприбутковано торгівельну виручку за готівку в КОРО на загальну суму 8 041,95 грн. та в кафе «San-Marino» несвоєчасно оприбутковано торгівельну виручку за готівку в КОРО на загальну суму 11 782,50 грн. за період з 08.07.2017 року по 10.07.2017 року.

З приводу правомірності застосування ГУ ДФС у Харківській області положень Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» при нарахуванні позивачу сум штрафних санкцій згідно податкових повідомлень рішень № та № від 15.08.2017 року, слід зазначити наступне.

В позовній заяві позивачем зазначено, що встановлення штрафних санкцій згідно Указу Президента України №436/95 є порушенням положень Конституції України, оскільки Указ не є законом, а лише нормативно правовим актом, тоді як на думку позивача, штрафні санкції за порушення правил оприбуткування готівки після здійснення розрахункових операцій із застосуванням РРО повинні бути застосовані до субєкта господарювання на підставі Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР.

Слід зазначити, що Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Проте, питання ведення касових операцій та регулювання обігу готівки (оприбуткування готівки в касах під час розрахунків із застосуванням РРО (РК) регулюються саме нормами Положення №637, а не вказаного Закону, що спростовує твердження позивача в цій частині.

Абзацом 3 ч.1 ст.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995 року №436/95 (в редакції Указу Президента України від 07.09.2001 року №802/2001) (далі за текстом Указ Президента України №436/95), який прийнятий згідно зі ст. 25 Конституційного договору між Верховною радою України та Президентом України від 08.06.1995 року, встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Слід також зазначити, що на момент винесення оскаржуваних податкових повідомлень рішень № та № від 15.08.2017 року та застосування до позивача штрафних санкцій Указ Президента України №436/95 був чинний, не визнаний Конституційним судом України неконституційними повністю чи в окремій частині, або таким, що втратив чинність.

Згідно положень пунктів 2, 3 вказаного Указу №436/95, штрафні санкції, передбачені цим Указом, застосовуються до осіб, зазначених у статті 1 цього Указу, органами державної податкової служби на підставі матеріалів проведених ними перевірок і подань державної контрольно-ревізійної служби, фінансових органів та органів Міністерства внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку та в розмірах, чинних на день завершення перевірок або на день одержання органами державної податкової служби зазначених подань.

Контроль за додержанням особами, зазначеними у статті 1 цього Указу (крім банків), норм з регулювання обігу готівки в національній валюті, що встановлюються Національним банком України, здійснюють органи державної податкової служби, державної контрольно-ревізійної служби, Міністерства внутрішніх справ України та фінансові органи, а банками - Національний банк України.

Згідно положень п.п.20.1.19 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (в редакції від 01.01.2017 року), контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Таким чином, ГУ ДФС у Харківській області правомірно застосовано до позивача суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на підставі положень Указу Президента України №436/95, що спростовує твердження позивача в цій частині. Доказів протилежного представниками позивача до суду не надано.

З приводу правомірності прийняття ГУ ДФС у Харківській області оскаржуваних податкових повідомлень рішень № та № від 15.08.2017 року та застосування до субєкта підприємницької діяльності (позивача) штрафних санкцій у загальному розмірі 93 576,00 грн. за порушення ним п.12 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР, суд зазначає наступне.

Як зазначалося судом раніше та підтверджено висновками актів перевірок, підставою для винесення ГУ ДФС у Харківській області оскаржуваних податкових повідомлень рішень № та № від 15.08.2017 року слугувало встановлення під час проведення фактичних перевірок кафе «ABRICOS» (адреса: Одеська область, м. Одеса, гідропарк «Лузанівка») та кафе «San-Marino» (адреса: м. Одеса, Приморський район, пляж Аркадія 4) фактів порушення субєктом господарювання ФО-П ОСОБА_1 встановлених пунктом 12 статті 3 Закону України № 265/95-ВР правил здійснення розрахункових операцій коштів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме:

1)в результаті проведення фактичної перевірки кафе «ABRICOS» (акт №332/15-32-40-03/НОМЕР_1 від 11.07.2017 року) встановлено, що субєктом господарювання ФО-П ОСОБА_1 не ведеться облік товарних запасів за місцем їх реалізації відсутні накладні на товар (алкогольні напої на загальну суму 23 281,00 грн.) та не було повідомлено про причини неможливості їх надання;

2)в результаті проведення фактичної перевірки кафе «San-Marino» (акт №333/15-32-40-03/НОМЕР_1 від 11.07.2017 року) перевіряючими було описано товар (алкогольні напої на загальну суму 23 507,00 грн.), на який субєктом господарювання не було надано накладних та не було повідомлено про причини неможливості їх надання.

Так, згідно з вимогами пункту 12 статті 3 Закону України №265/95-ВР, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Облік надходження товару від постачальників здійснюється на підставі накладних, товарно - транспортних накладних та інших первинних документі, що засвідчують рух товарів та слугують підставою для їх оприбуткування у бухгалтерському та податковому обліку платника.

Документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, в розумінні Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні є первинний документ. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (стаття 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні).

Відтак, очевидним для суду є висновок про те, що позивачем (його уповноваженим представником) на підставі первинних документів, які підтверджують факти здійснення господарських операцій (зокрема, придбання товару для подальшої реалізації), ведеться облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, а підтвердити або спростувати правильність (повноту, своєчасність) такого обліку виявляється можливим лише при звірці даних обліку з первинними документами.

Також слід зазначити, що ненадання платником податків при проведенні перевірки для огляду та звірки з даними бухгалтерського обліку податкових накладних на товар, ТТН, що знаходиться за місцем реалізації та зберігання товару, позбавляє контролюючий орган дійти висновку про правильність, повноту та своєчасність ведення такого обліку (в ході перевірки фахівцями фіксується товар, що знаходиться за місцем реалізації (його найменування, кількість), а відсутність накладних на нього, або інших первинних документів, зумовлює неможливість зробити висновок про його оприбуткування та відображення у відповідному обліку).

Відповідно до положень ст. 20 вказаного вище Закону, до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

В судовому засіданні представники позивача підтвердили та не спростували той факт, що уповноваженим представником позивача ОСОБА_3 при проведенні зазначених фактичних перевірок не було надано підтверджуючих документів того, що субєктом господарювання ведеться у порядку встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснюється ним продаж лише тих товарів, які відображені у такому обліку.

Крім того, матеріалами справи також підтверджено, що додаток до актів перевірок від 20.07.2017 року (опис товарів та зазначення про ненадання до перевірки накладних на нього) було підписано уповноваженим представником субєкта господарювання ОСОБА_3 та один його примірник отримано, що підтверджується його особистим підписом на наданих до суду представником відповідача копіях додатків (а.с. 182, 197).

У відповіді на відзив представником позивача зазначено, що на момент підписання ОСОБА_5 (представник субєкта господарювання за довіреністю) додатків до актів перевірок по обєктам кафе «ABRICOS» та «San-Marino» вони містили лише відомості про наявний товар та не містили будь яких написів про ненадання субєктом господарювання до перевірки жодних накладних. Тобто, представник субєкта господарювання своїм підписом на додатках до акту перевірки підтверджував лише про наявність описаного товару на реалізації, а не факт ненадання накладних до перевірки. Крім того, також зазначено, що податковими перевіряючими під час проведення перевірки не просили представника субєкта господарювання надати до перевірки накладні. На підтвердження вказаного представником позивача було надано до суду фотокопії додатків до актів перевірок, в якій графа «номер накладної» порожня, в якій міститься підпис ОСОБА_3

Суд зазначає, що надані до суду представником позивача фотокопії додатків до актів перевірок з порожньою графою «номер накладної» не є належними доказами того, що податковими перевіряючими під час проведення перевірки не витребовувалися у субєкта господарювання (його уповноваженого представника) накладних або як доказ того, що субєктом господарювання дійсно було надано податкові накладні до перевірки, оскільки податковим органом до суду надано копії підписаних ОСОБА_5 додатків до актів перевірок, в яких в графі «номер накладної» зазначено «накладні не надано».

Слід зауважити, що додатки до актів перевірок перевіряємим могли бути сфотографовані на будь якій стадії їх заповнення, а саме до моменту заповнення податковими перевіряючими графи «номер накладної». Доказів протилежного представниками позивача до суду не надано, а тому спростовує твердження позивача в цій частині.

В судовому засіданні в якості свідка був допитаний ОСОБА_3, який пояснив, що 11.07.207 року його було повідомлено з обєкта кафе «ABRICOS», що прибули перевіряючі. ОСОБА_3 прибув на обєкт. Через 10-15 хвилин ОСОБА_6 зателефонували і повідомили щодо проведення перевірки в кафе «San-Marino». На обєкті кафе «ABRICOS» первіряючі надали наказ на перевірку і акт. Перевіряючі запропонували заповнити пункти акту перевірки. Перевіряючі взяли додаток і попросили надати підакцизний товар, ОСОБА_3 підійшов до бару в кафе і пояснив, що весь підакцизний товар знаходиться на барі. Підакцизний товар був описаний перевіряючими і ОСОБА_6 надано додаток, який останній підписав. Потім ОСОБА_3 надав для перевірки довіреність, засновницькі документи, ліцензії і книгу обліку розрахункових операцій. Перевіряючі зафіксували правопорушення по КОРО, після чого ОСОБА_3 поїхав на обєкт «San-Marino». На протязі пів години прибув на вищезазначений обєкт. На той час перевіряючі вже склали опис підакцизного товару. ОСОБА_3 погодився і підписав зазначений додаток, йому був вручений наказ для проведення перевірки. Перевіряючі зауважили на факти двох порушень, свідок написав пояснювальні записки, надав перевіряючим свій номер телефону і вони пішли. Первинні документи не витребовувалися, пояснень щодо первинних документів не писав, акт перевірки не отримував, до контролюючого органу не викликався для отримання акту перевірки, коли надавали додаток, записів про відсутність накладних не було.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 стверджував, що на момент проведення перевірок на перевіряємих обєктах (кафе «ABRICOS» та «San-Marino») були в наявності всі необхідні документи, в тому числі й накладні, копії яких було надано до суду.

Суд критично ставиться до пояснень свідка, оскільки в момент проведення ГУ ДФС у Одеській області перевірки кафе «ABRICOS» та «San-Marino» у період з 11.07. по 20.07.2017 року у представника субєкта господарювання ОСОБА_3 було достатньо часу для надання всіх необхідних документів, в тому числі накладних.

Жодних інших доказів на підтвердження неправомірності прийнятих контролюючими органами оскаржуваних податкових повідомлень рішень представники позивача до суду не надали.

Таким чином, суд погоджується з висновками контролюючого органу, що при проведенні перевірки позивачем дійсно було допущено порушення пункту 12 статті 3 Закону України №265/95-ВР щодо неведення у встановленому законодавством порядку товарних запасів за місцем їх реалізації (ненадання до перевірки накладних на товар), а відповідно ГУ ДФС у Харківській області правомірно було застосовано до субєкта господарювання ФО-П ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій відповідно до оскаржуваних податкових повідомлень рішень № та № від 15.08.2017 року.

Відповідно до положень ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення рішення відповідають вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, є правомірними, а позовні вимоги позивача є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Розподілення судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст.297 КАС України безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення буде складено у строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Кухар М.Д.