Справа № 820/166/18
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"14" лютого 2018 р. № 820/166/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Попова А.О.

представник позивача - ОСОБА_1,

представник відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯДРО ЛОГІСТИК" (61001, м. Харків, вул. Державінська, 38, )
до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46)
про скасування податкового повідомлення-рішення ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЯДРО ЛОГІСТИК", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 04.01.2018 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг): за податковим зобов'язанням 140574,00 грн., за штрафними санкціями 35142,48.

В обґрунтування позову зазначено, що з 06.12.2017р. по 12.12.2017р. відповідачем ГУ ДФС у Харківській області було проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "ЯДРО ЛОПСТИК" з питань взаємовідносин з контрагентом ТОВ "Індіго Фінанс" (39854964) за липень-серпень 2016 року, за результатами якої 19.12.2017 було складено ОСОБА_3 №25052/20-40-14-12-11/39525744.

На підставі ОСОБА_3 перевірки №25052/20-40-14-12-11/39525744 від 19.12.2017 контролюючим органом були прийнято податкове повідомлення-рішення № від 04.01.2018 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг): за податковими зобов'язаннями 140574,00 грн., за штрафними санкціями 35143,48 грн..

Позивач з зазначеним податковим повідомленням-рішенням № від 04.01.2018 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг): за податковими зобов'язаннями 140574,00 грн., за штрафними санкціями 35143,48 грн. не погоджується, вважає його незаконним та таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання зявився, щодо задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що податкове повідомлення-рішення № від 04.01.2018 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг): за податковими зобов'язаннями 140574,00 грн., за штрафними санкціями 35143,48 грн.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Харківській області було проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "ЯДРО ЛОПСТИК" з питань взаємовідносин з контрагентом ТОВ "Індіго Фінанс" (39854964) за липень-серпень 2016 року.

За результатами перевірки було складено акт №25052/20-40-14-12-11/39525744 від 19.12.2017 року яким встановлено порушення позивачем вимог п.185.1 ст.185, п.187.1 ст. 187, п.201.1, п 201.7, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ТОВ "ЯДРО ЛОПСТИК" податкових зобов'язання та ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму ПДВ у сумі 140 573,91 грн, в тому числі за серпень 2016 91 666,67 грн., за вересень 2016 року 48 907,27 грн.

На підставі ОСОБА_3 №25052/20-40-14-12-11/39525744 від 19.12.2017 контролюючим органом були прийнято податкове повідомлення-рішення № від 04.01.2018 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг): за податковими зобов'язаннями 140574,00 грн., за штрафними санкціями 35143,48 грн..

Суд зазначає, що підставою вище зазначених тверджень відповідача є його припущення викладені у вище зазначеному акті перевірки, що ТОВ "ЯДРО ЛОПСТИК" отримало кошти від ТОВ "Індіго Фінанс" за нібито продані ТМЦ, що підтверджено платіжними дорученнями, а самі ТМЦ були реалізовані третім особам які відповідачем не невстановлені, а тому відповідачем було зроблено висновок, що оскільки згідно бухгалтерського обліку ТОВ "ЯДРО ЛОПСТИК" спірні ТМЦ списані, тобто реалізовані невідомим особам, а отже по цьому епізоду у позивача мають виникнути податкові зобов'язання на підставі п. б) п. 187.1 ст.187 ПК однак, саме ці податкові зобов'язання не задекларовано, у зв'язку з чим контролюючий орган виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими збільшено податкові зобов'язання, застосовано штрафні (фінансові) санкції з ПДВ.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно матеріалів справи судом встановлено, що між ТОВ "ЯДРО ЛОПСТИК" та ТОВ "Індіго Фінанс" було укладено договір поставки №АГ-0000019 від 25.07.2016.

На виконання зазначеного договору згідно видаткових накладних (п. 1.1. Договору) ТОВ "ЯДРО ЛОПСТИК" поставило ТОВ "Індіго Фінанс" продукцію: морозиво (в асортименті), равіолі, пельмені, вареники.

Загалом з 26 по 31 липня 2016 року позивачем ТОВ "Індіго Фінанс" було поставлено продукції всього з ПДВ на 300 000 грн. та з 15 по 29 серпня 2016 року на 543 443,44 грн.

Відповідно до п. 6.2 Договору ТОВ "Індіго Фінанс" в період 14 календарних днів з моменту отримання продукції оплатило поставлену продукцію, зокрема:

- платіжне доручення від 05.08.2016 №80 на суму 250 000 грн., в тому числі ПДВ 41 666,67 грн.;

- платіжне доручення від 12.08.2016 №94 на суму 300 000 грн., в тому числі ПДВ 50 000,00 грн.;

- платіжне доручення від 07.09.2016 №141 на суму 113 443,44 грн., в тому числі ПДВ 18 907,24 грн.;

- платіжне доручення від 05.09.2016 №137 на суму 180 000 грн., в тому числі ПДВ 30 000,00 грн. (копії виписок банку додаються).

Також судом встановлено, що з боку позивача договір було підписано директором ТОВ "ЯДРО ЛОГІСТИК" ОСОБА_3, а видаткові накладні бухгалтером ОСОБА_4, які відповідно до статуту та посадової інструкції уповноважені на такі дії, а з боку контрагента зазначені документи були підписані директором ТОВ "Індіго Фінанс" ОСОБА_5, повноваження якого були підтвердженні Витягом з ЄДР від 24.06.2016р.

Вказані операції були відображені за правилами бухгалтерського обліку.

Також судом встановлено, що продукція яка поставлялася ТОВ "Індіго Фінанс" за договором поставки №АГ-0000019 від 25.07.2016, була придбана позивачем у ПАТ "Львівський холодкомбінат" за договором №Д69 від 21.12.2015р.

Також судом встановлено, що ТОВ «Індіго Фінанс» (податковий номер 39854965), податкова адреса: м. Полтава, вул.. Івана Приходька, буд. 69 стан 0 (платник податків за основним місцем обліку), знаходиться на обліку у Кременчуцькій ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області. Основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля. Дата реєстрації 24.06.2015. Платник ПДВж-01.08.2015 року. Кількість працюючих -1 особа директор.

Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних підприємством ТОВ «Індіго Фінанс» (податковий номер 39854964) у липні-серпні 2016 року придбано: морозиво, равіолі, газ скраплений, портландцемент, смартфони, мобільні телефони, посуд, цемент; реалізовано: фільтри, шланги, олива, шайби, роз'єми, синхронізатори, свердла, спецодяг, муфти, шини, резистори, болти та послуги з розробки проектної документації. Жодний з придбаних товарів не реалізовано станом на дату складання акта перевірки.

Відповідно до баз даних ДФС України ТОВ «Індіго Фінанс» не має власних або орендованих основних засобів, об'єктів оподаткування або земельних ресурсів, необхідних для такої операції, наприклад, складських приміщень, необхідних виробничих потужностей та/або транспорту, зокрема, вантажного та іншого спеціального призначення, відповідні сторонні послуги з експлуатації основних засобів не" придбавалися.

На підприємстві працює лише 1 особа-директор, тобто відсутній наявний трудовий ресурс для поставки та отримання товару або надання послуги.

ТОВ «Індіго Фінанс» за 2016 рік подано до контролюючого органу звітність лише за червень та липень 2016 року.

Слідчим управлінням фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 30.01.2017, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що в червні 2015 року створено та придбано низку підприємств з ознаками фіктивності: ТОВ «Індіго Фінанс» (код 39854964)... з метою прикриття незаконної діяльності з конвертації грошових коштів-легальним суб'єктам господарювання, чим завдано матеріальну шкоду державі на суму, що становить великий розмір.

Допитана особа (ОСОБА_5О.) пояснила, що вона зареєструвала ТОВ «Індіго Фінанс» (код 39854964)... за грошову винагороду без наміру здійснення фінансово-господарської діяльності. Основні види діяльності, фактична та юридична адреси, а також: службові особи підприємств-контрагентів їй не відомі, вона не здійснювала ніяких фінансово-господарських операцій, не надавала звітності до контролюючих органів та не підписувала жодних документів фінансово-господарської діяльності ТОВ «Індіго Фінанс» (код 39854964)...

Згідно приписів статті 67 Конституції України - кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Стаття 61 Конституції України передбачає індивідуальний характер юридичної відповідальності, з чого випливає, що порушення, які допущені з вини контрагента платника податків, не впливають на результати діяльності останнього і не можуть бути підставою для притягнення його до відповідальності. Тому притягненню до відповідальності підлягає саме правопорушник.

Суд зазначає, що вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового кодексу України. Так, згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Так, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до статті 1 цього Закону бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації (частина 1 статті 8 Закону "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

У бухгалтерському обліку відображаються окремі господарські операції, з яких складається господарська діяльність.

Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства (стаття 1 Закону "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

За змістом частин 1 та 2 статті 9 наведеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Відповідно до наведеного вище визначення господарська операція пов'язане з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 200.1 статті 201 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для цілей визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Суд зазначає, що в акті перевірки висновки відповідача про той факт, що ТОВ "ЯДРО ЛОГІСТИК" отримало кошти від ТОВ «Індіго Фінанс» за нібито продані ТМЦ, що підтверджено платіжними дорученнями, а саме ТМЦ було реалізованого третім особам які відповідачем не невстановлені, а тому відповідачем було зроблено висновок, що оскільки згідно бухгалтерського обліку ТОВ "ЯДРО ЛОГІСТИК" спірні ТМЦ списані, тобто реалізовані невідомим особам, а отже по цьому епізоду у позивача мають виникнути податкові зобов'язання на підставі п. б) п. 187.1 ст.187 ПК однак, саме ці податкові зобов'язання не задекларовано, у зв'язку з чим контролюючий орган виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими збільшено податкові зобов'язання, застосовано штрафні (фінансові) санкції та зменшено суму від'ємного значення з ПДВ ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені посиланнями на будь-які первинні документи.

Вище зазначені висновки суду також були підтверджені представниками відповідача в судовому засіданні.

Суд зазначає, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку

Відповідачем в акті перевірки не наведено факти, які б безспірно підтверджували недобросовісність позивача, як платника податків.

При цьому суд зазначає, що при вирішення податкових спорів, суд виходить із презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Подання платником податку до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Слід зазначити, що недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, водночас такі докази податковим органом в акті перевірки не наведено, як і не зазначено жодних належних доказів на підтвердження своїх висновків викладених в акті перевірки.

Також суд зазначає, що податковий орган в акті перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, вказаних в первинних документах, а також не зазначав про їх невідповідність вимогам чинного податкового законодавства.

Крім цього відповідачем згідно положень ст. 77 КАС України не надано доказів, які б свідчили про узгодженість дій позивача з контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди або його обізнаності з такими діями контрагентів.

Отже, з огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що висновки акту перевірки №25052/20-40-14-12-11/39525744 від 19.12.2017 не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а отже податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № НОМЕР_1 від 04.01.2018 року винесено з порушенням норм чинного законодавства України та воно підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯДРО ЛОГІСТИК" (61001, м. Харків, вул. Державінська, 38, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № НОМЕР_1 від 04.01.2018 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг): за податковим зобов'язанням 140574,00 грн., за штрафними санкціями 35142,48 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлена 15 лютого 2018 року.

Суддя Спірідонов М.О.