Справа № 813/2922/17
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/12039/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О.І.,

суддів - Гінди О.М., Курильця А.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Федчук М.Р.,

представника позивача- Сеньківа А.І.,

представника відповідача- Чубак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Апартаменти Захід 8» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року у справі №813/2922/17 за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Апартаменти Захід 8» до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

суддя в 1-й інстанції Кухар Н.А.,

час ухвалення рішення 14.11.2017 року, 11:33 год.,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 20.11.2017 року,

в с т а н о в и в:

Позивач- ОК «Житлово-будівельний кооператив «Апартаменти Захід 8» звернулося в суд з позовом до відповідача - ГУ ДФС у Львівській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: від 08 серпня 2017 року №, яким застосовано штрафні фінансові санкції у розмірі 170 грн., за платежем податок на прибуток організацій та підприємств споживчої кооперації, кооперативів та громадських обєднань та від 09 серпня 2017 року №, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток на загальну суму 870186, 00 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що позивач з самого початку його створення був зареєстрований як неприбуткова організація; платником ПДВ та податку на прибуток також не був, оскільки ці поняття є несумісні зі статусом неприбуткової організації. Позивач в силу свого статусу неприбуткової організації не міг отримувати і не отримував податкової вигоди від спірних господарських операцій ні у вигляді податкового кредиту з ПДВ, ні у вигляді валових витрат. Факт наявності кримінального провадження щодо посадових осіб ТОВ «Валіо груп», як і показання керівника надані виключно в ході досудового розслідування, самі по собі не свідчать про фактичне невиконання ТОВ «Валіо груп» робіт на користь позивача. Наявність кримінального провадження, на думку апелянта, не означає наявність доказаного факту фіктивного підприємництва чи факту ухилення від сплати податків, оскільки досудове розслідування у кримінальній справі може бути закрито за відсутністю складу злочину або за недоведеністю вини, тим більше, що акт перевірки не містить інформації про пред'явлення підозри чи обвинувачення якійсь особі в рамках досудового розслідування. Протокол допиту керівника ТОВ «Валіо груп» не містить доказів того, що це документ отриманий з матеріалів кримінального провадження з дотриманням порядку розкриття слідчої таємниці згідно з приписів КПК України. Безпідставними є також посилання на відсутність у ТОВ «Валіо груп» достатньої кількості основних засобів чи достатньої кількості найманих працівників для виконання будівельних робіт, оскільки ТОВ «Валіо груп» не подавало необхідної податкової звітності. Таким чином, висновок суду першої інстанції про безтоварність операцій зі спірним контрагентом є необґрунтований. Апелянт також звертає увагу на те, що до 12 серпня 2015 року включно, чинне на той момент законодавство не містило п.133.4 ст.133 ПК України та відповідно не передбачало вказаних правових наслідків за порушення неіснуючого п.133.4 ст.133 ПК України, відтак позивач не міг порушити цей пункт ПК України з огляду на його відсутність, а тому за дії вчинені до 12 серпня 2015 року до позивача не можуть бути застосовані правові наслідки, які пов'язані з порушенням цього пункту. Таким чином, через неправильне застосування припису законодавства, а саме: пп. 133.4.2., 133.4.3. п. 133.4. ПК Ураїни, ст. 58 Конституції України, відповідачем протиправно донараховано податок на прибуток на суму 825347,70 грн. (687028,32 грн. + 138319,38 грн.). В цій частині спірне ППР з податку на прибуток підлягає скасуванню безвідносно до обставин товарності господарських операцій з ТОВ «Валіо Груп». Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити

Представник позивача (апелянта) ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржувану постанову скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОК «ЖБК «Апартаменти-Захід 8» зареєстрований як юридична особа 27 травня 2014 року, основний вид економічної діяльності - комплексне обслуговування об'єктів, .

Відповідно до рішення ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області №66 від 01 вересня 2014 року, ОК «ЖБК «Апартаменти-Захід 8» внесено до Реєстру неприбуткових установ та організацій. Ознака неприбуткової установи (організації) - 0015.

У період з 14 по 20 липня 2017 року ГУ ДФС у Львівській області провела документальну позапланову виїзну перевірку діяльності ОК «ЖБК «Апартаменти-Захід 8» з питань дотримання податкового та іншого законодавства при здійсненні взаємовідносин із ТОВ «Валіо груп» за період з 01 січня 2014 року по 31 січня 2017 року, якою встановлено порушення вимог п.133.4.4 п.133.4 ст.133; п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134.1 ст.134; п.135.1 ст.135; п.137.1 ст.137 ПК України, в результаті чого підприємство занижено податок на прибуток в періоді, що перевіряється, всього на загальну суму 870186 грн., у тому числі за 2015 рік у сумі 870186 грн.; п.п.133.4.3 п.133.4 ст.133 ПК України підприємство не подано податкову декларацію з податку на прибуток за 2015 рік.

За результатами перевірки складено ОСОБА_1 №1082/13-03-14-13/39228603 від 27 липня 2017 року.

На підставі вказаного акта ГУ ДФС у Львівській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 08 серпня 2017 року №, яким застосовано штрафні фінансові санкції у розмірі 170 грн., за платежем податок на прибуток організацій та підприємств споживчої кооперації, кооперативів та громадських обєднань та від 09 серпня 2017 року № №, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток на загальну суму 870186, 00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що подані ОК «ЖБК «Апартаменти-Захід 8» первинні документи на обґрунтування права на податковий кредит та на формування валових витрат не відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не можуть слугувати підставою для внесення відповідних записів до бухгалтерського обліку та, відповідно, не можуть враховуватися підприємством при формуванні податкового кредиту та валових витрат. Первинні документи від імені вказаного контрагента підписані особою, що заперечує власну причетність до господарської діяльності, що вказує на відсутність підстав для формування валових витрат та податкового кредиту без підтвердження відповідними первинними документами. ОК «ЖБК «Апартаменти-Захід 8» порушило вимоги п.133.4.4 п.133.4 ст.133; п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134.1 ст.134; п.135.1 ст. 135; п.137.1 ст.137 ПК України, в результаті чого ним занижено податок на прибуток в періоді, що перевіряється, всього на загальну суму 870186 грн., крім того, підприємство не подано податкову декларацію з податку на прибуток за 2015 рік, що є порушенням п.п.133.4.3 п.133.4 ст.133 ПК України. Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті правомірно та не підлягають скасуванню.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - ОК «ЖБК «Апартаменти-Захід 8» та ТОВ «Діексбі Інтернешнл» (землекористувач земельної ділянки по вул. Пулюя у м.Львові) уклали договір №14-006 від 02 червня 2014 року про забудову земельної ділянки.

З метою забезпечення будівництва позивач та ТОВ «Валіо груп» уклали договір підряду на виконання будівельних робіт від 04 травня 2015 року № 4/05-19ц, відповідно до якого ТОВ «Валіо груп» зобов'язане провести будівельні роботи на будівельному майданчику позивача.

На підтвердження реальності господарських відносин з ТОВ «Валіо груп» позивач надав: договір підряду № 4/05-19 п на виконання будівельних робіт, довідку про вартість виконаних робіт та витрат за серпень 2015 року, акт приймання виконання будівельних робіт за серпень 2015 року, відомості витрачених ресурсів витрат підрядника, відомості витрачених ресурсів витрат замовника, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2015 року, акт приймання виконання будівельних робіт за вересень 2015 року, відомості витрачених ресурсів витрат підрядника, відомості витрачених ресурсів витрат замовника, довідка про вартість виконаних робіт та витрат за жовтень 2015 року, акт приймання виконання будівельних робіт за жовтень 2015 року, виписки з банківських рахунків позивача та платіжні доручення.

Висновки податкового органу про порушення позивачем вимог чинного податкового законодавства при здійсненні взаємовідносин із ТОВ «Валіо груп» ґрунтуються, зокрема, на отриманих від СУ ФР ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві відомостях про те, що розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 грудня 2015 року №0000162, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.212, ч.2 ст.200, ч.1 ст.205 Кримінального кодексу України; відомостях СУ ФР ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, про наявність кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 липня 2016 року №0000026 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205, ч.1 ст.212, ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України; відомостях СУ ФР ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м.Києві про що наявність кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 січня 2017 року №0000002 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205, ч.1 ст.212, ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України.

Досудовим розслідуванням у рамках цих кримінальних справ встановлено, що на території м. Києва діє група осіб, які шляхом використання ряду підконтрольних «фіктивних» підприємств, а саме: ТОВ «Валіо Груп» та інших, вчиняють дії щодо пособництва службовим особам реального сектору економіки в ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах. У ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені слідством особи створили (придбали) ТОВ «Валіо груп» з метою прикриття незаконної діяльності реального сектору. Під час проведення обшуку квартири, де проживав та здійснював свою протиправну діяльність один з фігурантів «конвертаційного центру», вилучено печатку ТОВ «Валіо груп», чорнові записи та чисті аркуші паперу формату А-4 з відтисками печатки ТОВ «Валіо груп».

Відповідно до реєстраційних документів встановлено, що з лютого 2015 року до складу засновників ТОВ «Валіо груп», з одночасним призначенням на посаду директора, увійшов ОСОБА_3, який повідомив, що службовою особою вказаного підприємства не являвся, відношення до фінансово-господарської діяльності не мав, банківськими рахунками не користувався, до складу засновників не входив, звітність до контролюючих органів не подавав, печаткою не користувався (ухвала Подільського районного суду м.Києва від 14 лютого 2017 року у справі №758/1592/17).

Згідно з протоколом допиту засновника та директора ТОВ «Валіо груп» ОСОБА_3 від 24 жовтня 2016 року, останній повідомив, що не має жодного відношення до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Валіо груп», жодних документів, як директор цього товариства, не підписував та нікого на такі дії не уповноважував.

Також, вказано про те, що у ТОВ «Валіо груп» відсутні виробничі потужності, наймані працівники, таким не подано жодної декларації з податку на прибуток підприємств, єдиний податковий звіт - декларація з ПДВ за липень 2014 року з нульовими показниками, а 23 червня 2015 року ТОВ «Валіо груп» анульовано свідоцтво платника ПДВ у зв'язку із незнаходженням за місцем реєстрації.

За результатами зібраної при проведенні податкової перевірки інформації, відповідач дійшов висновку, що представлені ОК «ЖБК «Апартаменти-Захід 8» документи не підтверджують факт придбання будівельних робіт, не є свідченням реальності господарських операцій та містять недостовірні дані щодо змісту господарської операції з ТОВ «Валіо груп». Таким чином, операції між ОК «ЖБК «Апартаменти-Захід 8» та його контрагентом- ТОВ «Валіо груп» є безтоварними, що призвело до неправомірного формування показників бухгалтерського податкового обліку, а, в підсумку, - до заниження податкових зобов'язань перед бюджетом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що правовою підставою для формування суб'єктом господарювання витрат, які в наступному враховуються ним при обчисленні об'єкта оподаткування, є реальність здійснення господарських операцій, за якими ним були понесені такі витрати, що підтверджується відповідною первинною документацією.

При цьому, достатньою та необхідною правовою підставою для визнання господарських операцій такими, що дійсно відбулися, є одночасна сукупність наступних умов: 1) підтвердження їх товарності відповідними первинними та іншими документами, які зазвичай супроводжують операції певного виду та містять інформацію про зміст та обсяг операції і рух товарів; 2) факт використання суб'єктом господарювання придбаних товарів у його господарській діяльності; 3) наявність ділової мети, розумних економічних причин, економічного ефекту в результаті господарської діяльності.

Колегія суддів, враховуючи фактичні обставини справи, дійшла висновку про те, що виявлені податковим органом у рамках здійснення заходів з податкового контролю факти відсутності у контрагента позивача об'єктивних можливостей проведення відповідної господарської діяльності, а саме: відсутності основних фондів, трудових та виробничих активів, у сукупності з фактами відсутності доказів залучення третіх осіб за цивільно-правовими договорами до здійснення цих операцій та недостатності документального підтвердження їх виконання свідчить про нереальний характер таких послуг.

Колегія суддів також акцентує на тому, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, і незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.

Статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку, оскільки подані суб'єктом господарювання первинні документи бухгалтерського та податкового обліку (податкові накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) тощо) не є достатніми доказами фактичного виконання операцій; спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими податковим органом фактами щодо фіктивної діяльності контрагента позивача свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку цього товариства.

Враховуючи, що документи, укладені між позивачем та контрагентом підписані особою, яка не має відношення до діяльності цього підприємства, оскільки директор ТОВ «Валіо Груп» є тільки номінальним, заперечує свою участь у створенні та діяльності такого товариства, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, а, отже, ці документи колегія суддів не бере до уваги як належний та допустимий доказ у справі на підтвердження дійсності укладених правочинів.

Колегія суддів звертає увагу, що у випадку недобросовісності контрагентів покупець несе ризик своєї бездіяльності не лише по виконанню господарсько-правових зобов'язань, але і в рамках податкових правовідносин.

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об'єктом оподаткування податку на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень вказаного Кодексу.

В силу вимог п.135.1 ст.135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із ст.134 ПК України з урахуванням положень вказаного Кодексу.

Згідно з п.137.1 ст.135 ПК України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 вказаного Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі ст.135 ПК України.

Як встановлено судом апеляційної інстанції і цей факт не заперечується сторонами, на час проведення перевірки податковим органом позивач- Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Апартаменти Захід 8» мав статус неприбуткової організації, такий припинено лише 08 серпня 2017 року.

З 01 січня 2015 року Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VIII змінено порядок оподаткування неприбуткових організацій.

З метою вдосконалення регулювання правового статусу і оподаткування неприбуткових організацій Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій» від 17 липня 2015 № 652-VIII внесено зміни, які набули чинності 13 серпня 2015 року.

До 13 серпня 2015 року ознака неприбутковості зводилась до провадження діяльності, метою якої не є одержання прибутку.

Термін "неприбуткові підприємства, установи та організації" в новій редакції викладено як неприбуткові підприємства, установи та організації (далі неприбуткові організації), які не є платниками податку на прибуток підприємств відповідно до п. 133.4 ПК України.

Відповідно до пп. 14.1.121 п.14.1 ст.14 ПК України неприбуткові підприємства, установи та організації - це неприбуткові підприємства, установи та організації, які не є платниками податку на прибуток підприємств відповідно до п.133.4 ст.133 цього Кодексу.

Обов'язковою умовою для неприбуткових організацій є використання своїх доходів (прибутків) виключно для фінансування видатків на утримання такої неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами (п.п.133.4.2 п.133.4 ст.133 ПК України).

Згідно з п.133.4 ст.133 ПК України не є платниками податку неприбуткові підприємства, установи та організації у порядку та на умовах, встановлених вказаним пунктом.

За правилами пп.133.4.3 п.133.4 ст.133 ПК України у разі недотримання неприбутковою організацією вимог, визначених вказаним пунктом, така неприбуткова організація зобов'язана подати у термін, визначений для місячного податкового (звітного) періоду, звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за період з початку року по останній день місяця, в якому вчинено таке порушення, та зазначити суму самостійно нарахованого податкового зобов'язання з податку на прибуток. Податкове зобов'язання розраховується, виходячи із суми операції нецільового використання коштів. Така неприбуткова організація виключається контролюючим органом з Реєстру неприбуткових установ та організацій.

З першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому вчинено таке порушення, до 31 грудня податкового (звітного) року неприбуткова організація зобов'язана щоквартально подавати до контролюючого органу квартальну фінансову і податкову звітність (з наростаючим підсумком) з податку на прибуток та сплачувати податок у термін, визначений для квартального періоду.

З наступного податкового (звітного) року така неприбуткова організація подає фінансову і податкову звітність та сплачує податок на прибуток у порядку, встановленому статтею 57 вказаного Кодексу для неприбуткових організацій - платників податку на прибуток.

Згідно з пп.133.4.4 п.133.4 вказаної статті встановлення контролюючим органом відповідно до норм вказаного Кодексу факту використання неприбутковою організацією доходів (прибутків) для цілей інших, ніж передбачені установчими документами, є підставою для виключення такої організації з Реєстру неприбуткових установ та організацій і нарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, штрафних санкцій і пені відповідно до норм вказаного Кодексу. Податкові зобов'язання, штрафні санкції і пеня нараховуються, починаючи з першого числа місяця, в якому вчинено таке порушення.

Оскільки до 12 серпня 2015 року, чинне на той момент законодавство не містило п.133.4 ст.133 ПК України, що унеможливлює застосування будь-яких правових наслідків за її порушення, то застосування контролюючим органом у спірних правовідносинах вказаної норми до всього періоду, що підлягав перевірці, є помилковим, оскільки така підлягає застосуванню лише з 12 серпня 2015 року.

Таким чином, донарахування контролюючим органом позивачу податку на прибуток на цю суму, як на кошти, використані не за цільовим призначенням, у період з дня укладення договору 04 травня 2015 року по 12 серпня 2015 року є безпідставним та суперечить вимогам п.133.4 ст.134 ПК України, який не має зворотної дії в часі відповідно до приписів ст.58 Конституції України.

Сума протиправно нарахованого податку на прибуток складає 687028,32 грн. (3816824,00 (сума платежів за період з 04 травня по 12 серпня 2015 року) х 18% (ставка податку на прибуток)), тому податкове повідомлення-рішення від 09 серпня 2017 року № № в цій частині є протиправним та підлягає скасуванню.

Починаючи з 13 серпня 2015 року по 31 серпня 2015 року (останній день місяця, в якому допущено нецільове використання коштів), загальна сума платежів на користь ТОВ «Валіо груп» становить 249100,00 грн., що стверджується матеріалами справи і не заперечується сторонами.

Відповідно до пп. 133.4.3. ПК України податкове зобов'язання розраховується із суми нецільового використання коштів у місяці такого нецільового використання, оскільки з першого дня наступного місяця, неприбуткова організація платить податок на прибуток на загальних підставах.

Таким чином, враховуючи встановлений факт безтоварності господарських операцій ОК «ЖБК «Апартаменти-Захід 8» та його контрагентом - ТОВ «Валіо груп», сума податку на прибуток, що підлягає донарахуванню позивачу за період з 13 серпня 2015 року по 31 серпня 2015 року становить 44838,00 грн. (249100,00 х 18%).

Починаючи з 01 вересня 2015 року позивач зобовязаний був, відповідно до вимог абз.2. пп. 133.4.3. ПК України, подати квартальну звітність з податку на прибуток та сплачувати податок на прибуток на загальних підставах, разом з тим, контролюючий орган донарахував позивачу податку на прибуток за період з 01 вересня 2015 року за обліковою ставкою податку на прибуток у розмірі 18%, а не на загальних підставах (з визначення фінансового результату, що визначається як різниця між доходами та витратами платника податків, однак податковий орган у спірних правовідносинах обєкт оподаткування не визначив), що свідчить про протиправність податкового повідомлення- рішення від 09 серпня 2017 року № в цій частині.

У спірних правовідносинах, враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів виходить з того, що у випадку встановлення невідповідності частини рішення суб'єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком такого є визнання акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано та що без неї оспорюваний акт в іншій частині не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі.

Разом з тим, суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, а саме: податкове повідомлення-рішення від 09 серпня 2017 року № № необхідно скасувати в частині збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 825348 грн. (870186 грн.- 44838 грн.).

Доводи апеляційної скарги в цій частині є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення від 08 серпня 2017 року №, яким застосовано штрафні фінансові санкції у розмірі 170 грн., оскільки ОК «ЖБК «Апартаменти-Захід 8» не подало податкову декларацію з податку на прибуток за 2015 рік, що є порушенням п.п.133.4.3 п.133.4 ст.133 ПК України, тому позовні вимоги в частині скасування вказаного податкового повідомлення- рішення не підлягають до задоволення.

Колегія суддів доводи апеляційної скарги цій частині відхиляє, оскільки такі є безпідставними і спростовуються вищенаведеними мотивами.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв постанову з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст. 243, 246, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Апартаменти Захід 8» задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року у справі №813/2922/17 скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення ГУ ДФС у Львівській області від 09 серпня 2017 року № в частині грошового зобовязання з податку на прибуток в сумі 825348 (вісімсот двадцять пять тисяч триста сорок вісім) грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

ОСОБА_4Мікула

Судді: О.М. Гінда

ОСОБА_5

Повне судове рішення складено 16 лютого 2018 року.