Справа № 820/23/18
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 лютого 2018 р. № 820/23/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченко А.В. розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (вул. Европейська, буд. 2г/50,с. Крюківщина,Києво-Святошинський район, Київська область,08136, код ЄДРПОУ) до Богодухівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області (площа Поштова, буд. 7,м. Богодухів,Харківська область,62103, ) зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Богодухівського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просить визнати дії Богодухівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо припинення виплати пенсії за віком протиправними та зобов'язати Богодухівське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Харківської області поновити виплату пенсії за віком за період з 01 квітня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримувач пенсії за віком. Пенсію нараховувало та сплачувало УПФУ в Ленінському районі м. Луганська Луганської області.

З 01.07.2014 року сплату пенсії через АТО позивачу було припинено, та позивач була вимушена виїхати до міста Богодухів і з 15.12.2014 року оформити довідку тимчасово переміщеної особи. Копію цієї довідки було надано відповідачу, та з цього моменту отримувала пенсію в Богодухівському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Харківської області.

У грудні 2016 року ОСОБА_1 вимушена була виїхати до міста Луганська. Влітку 2017 року вона повернулася до м. Богодухова. Однак їй було роз'яснено, що її довідку тимчасово переміщеної особи анульовано, а тому соціальну допомогу та пенсію платити не будуть. Через відсутність соціальних виплат вимушена була вернутися до свого житла в м. Луганськ.

28 листопада 2017 року позивач звернулася до відповідача з заявою, якою просила повідомити причину припинення виплати пенсії та поновити виплату.

Відповіддю на цю заяву від 07.12.2017 року за № 4526-02/04 повідомлено, що «згідно протоколу Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат переміщеним особам Богодухівської районної державної адміністрації від 28.02.2017 року було прийняте рішення про припинення Вам виплати пенсії з 01.04.2017 року у зв'язку з непідтвердженням фактичного місця проживання».

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсія за віком призначена з 22.08.1978р., відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач перебуває на обліку в Богодухівському обєднаному УправлінняіПенсійного фонду України Харківської області з 19.12.2014р. як внутрішньо переміщена особа на підставі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_1 від 15.12.2014р.

Суд вказує, що відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 зазначеного закону. Для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньопереміщеним особам врегульовано постановою КМУ № 365 від 08.06.2016р. «Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування.

Відповідно до пункту 4 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення, територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання.

Матеріалами справи підтверджено, що з 01 квітня 2017 року виплату пенсії ОСОБА_1 було припинено згідно протоколу № 2 Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Богодухівської районної державної адміністрації від 28.02.2017 року на підставі скасованої довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_1 від 15.12.2014р. згідно ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» у зв'язку з не підтвердженням фактичного місця проживання.

Суд зазначає, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа, зокрема, повернулася до покинутого місця проживання. Рішення про скасування довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи. У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом 2 пунктом 3 частиною 2 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» рішення про скасування довідки приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Відповідно до п.18 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання, у разі скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, повторне призначення соціальних виплат можливе лише через шість місяців після припинення виплат та скасування дії довідки про взяття на облік. Для поновлення виплати пенсії за віком Позивача з 01.04.2017року відсутні правові підстави у зв'язку з відсутністю відповідного рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Суд також вважає за необхідне вказати, що для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування. До заяви Додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно п.15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання орган, що здійснює соціальні виплати та структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, на підставі рішення Комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи та здійснює повернення сум недоотриманих соціальних виплат за минулий період відповідно до законодавства.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно зясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного звязку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 245, 246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.