Справа № 463/3537/17
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/3537/17
Провадження № 2-а/463/35/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВПОДДЗ батальйону № 3 УПП у м. Львові лейтенанта поліції Бурди Володимира Михайловича, Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання неправомірними дій інспектора взводу ДПС Бурди В.М. щодо складення постанови серії АР № 648855 від 29.06.2017р., скасування цієї постанови в справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП та закриття провадження у справі.

Позов обґрунтовує тим, що 20.06.2017р. інспектором патрульної поліції винесено оскаржувану постанову, згідно з якою його притягнено до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 20.06.2017р. о 10.45 год. керуючи автомобілем Шкода д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Львів - Шегині 10 км + 200 м не був пристебнутий ременем безпеки та під час зупинки транспортного засобу інспектором поліції не ввімкнув світлового сигнального знаку, чим порушив вимоги п. 2.3 «в», 9.9. «б» ПДР України. Вважає таку постанову необґрунтованою, а викладені в ній обставини такими, що не відповідають дійсності, оскільки під час зупинки був пристебнутий ременем безпеки, а інспектор поліції, здійснюючи таку зупинку знаходився з правої сторони та не міг бачити, чи пристебнутий він ременем безпеки. Враховуючи такі його заперечення, інспектор в подальшому ствердив про інше порушення, а саме що під час зупинки не було увімкнено аварійної сигналізації, що також не відповідає дійсності, оскільки було увімкнено світловий покажчик повороту. Можливості надати письмові пояснення за обставинами справи відповідач не надав та в кінцевому, виніс оскаржувану постанову. Тому, дії останнього просить визнати неправомірними. Постанову скасувати а провадження у справі закрити.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги. Дав пояснення, аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Скерував до суду письмові заперечення проти позову, за змістом яких вважає, що вказана постанова є законною, оскільки позивач порушив вимоги ПДР України. Просить в задоволенні позову відмовити, а справу розглядати за його відсутності.

В силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.

З постанови серії АР № 648855 від 20.06.2017р., копія якої долучена до матеріалів справи (а.с.4), а оригінал оглянуто в судовому засіданні, вбачається, що позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., у зв'язку із скоєнням правопорушення, яке виразилось в тому, що останній 20.06.2017р. о 10.45 год. керуючи автомобілем Шкода д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Львів - Шегині 10 км + 200 м не був пристебнутий ременем безпеки та під час зупинки транспортного засобу інспектором поліції не ввімкнув світлового сигнального знаку, чим порушив вимоги п. 2.3 «в», 9.9. «б» ПДР України.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Підпунктом «в» п. 2.3 ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч вимогам цієї норми, відповідачем не подано жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що позивач під час руху не був пристебнутий ременем безпеки.

Згідно пп. «б» п. 9.9 ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

За змістом цієї норми, аварійна світлова сигналізація повинна бути увімкнена у разі зупинки, а не під час зупинки, як про це зазначено в оскаржуваній постанові. За мотивами позову, з'їжджаючи на узбіччя позивач увімкнув світловий покажчик повороту.

Крім того, за правилами ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити в тому числі відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Таких відомостей оскаржувана постанова не містить, що в сукупності, характеризує її як незаконну та вказує на обґрунтованість позовних вимог.

Тому, оскаржувана постанова як така, що винесена з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права не може залишатись в силі та підлягає скасуванню, а позов відповідно, задоволенню, оскільки в діях позивача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За правилами п. 3 п. 3 ст. 286 КУпАП, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки даним рішенням суду оскаржувана постанова скасована, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Разом з тим, суд вважає безпідставними позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними дій інспектора поліції щодо винесення оскаржуваної постанови, оскільки за правилами ст. 222 КУпАП, працівник поліції повноважний розглядати справи про адміністративне правопорушення в сфері порушень правил дорожнього руху та в кінцевому, виносити відповідну постанову, яка може бути лише оскаржена.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 241, 244, 246, 268, 271, 286 КАС України, ст. ст. 9, 17, 18, 33, 122, 251, 254, 256, 258, 268, 279, 288, 293 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії АР № 648855 у справі про адміністративне правопорушення від 20 червня 2017 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст. ст. 272, 286, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Леньо С. І.