Справа № 425/162/18
Суддя: Москаленко В. В.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2018 Провадження №2-а/425/35/18

Справа №425/162/18

місто Рубіжне, Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Окрошко О.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

19 січня 2018 року позивач звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності шляхом винесення 10.01.2018 постанови серії АР № 488340 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 гривень, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 10.01.2018 відповідачем було складено постанову серії АР № 488340 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 гривень.

В постанові зазначено, що він 10 січня 2018 року об 11 год. 35 хв. в місті Рубіжне по вулиці Володимирська в районі супермаркету „Сімя керуючи транспортним засобом здійснив зупинку на місці, яке позначено дорожнім знаком 5.38 „Місце стоянки з додатковою табличкою до нього 7.17 „Інваліди, чим порушив п. 8.1 ПДР України.

Вважає, що постанова про адміністративне правопорушення не відповідає обставинам, оскільки в зазначений день він дійсно здійснив зупинку на своєму автомобілі ВАЗ 21053, номерний знак НОМЕР_1, біля супермаркету „Сімя, де розташований дорожній знак 5.38 з табличкою 7.17 „Інваліди, але цей знак розташований поза межами майданчику для стоянки автотранспорту, і не позначає того місця (місць) на майданчику де він зупинився, як місце для зупинки чи стоянки автомобілів інвалідів. Така ситуація склалася у звязку з тим, що цей знак встановлений незаконно, тому що згідно схеми організації дорожнього руху міста Рубіжне не передбачено встановлення (місцезнаходження) даного дорожнього знаку в тому місці де він стоїть.

Просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №488340 від 10.01.2018 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 гривень.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 22.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 11).

29 січня 2018 року до Рубіжанського міського суду Луганської області надійшли від відповідача заперечення на адміністративний позов, в якому вона позов не визнає та просить суд постанову серії АР № 488340 від 10.01.2018 визнати такою, що складена з дотриманням вимог чинного законодавства, адміністративний позов ОСОБА_2 залишити без задоволення (а.с. 16-17).

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав,надав аналогічні пояснення по суті позову.

Відповідач у судове засідання не зявилася, надала письмові заперечення на адміністративний позов в яких зазначає, що 10.01.2018 вона, під час несення служби з нагляду за дорожнім рухом та охорони громадського порядку в місті Рубіжне Луганської області, приблизно об 11 год. 35 хв. встановила порушення вимог п. 8.1 ПДР України, а саме водій транспортного засобу ВАЗ 21053, номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_2, не виконав вимогу знаку 5.38 з табличкою 7.17 по вулиці Володимирська район супермаркету „Сімя. У подальшому відповідачем було прийнято рішення про розгляд порушень вимог п. 8.1 ПДР України на місці вчинення правопорушення та було винесено постанову. Таким чином постанова серії АР № 488340 від 10.01.2018 складена з дотриманням вимог чинного законодавства. Просила адміністративний позов залишити без задоволення та розглянути справу без її участі (а.с. 16-17).

Суд, заслухавши представника позивача, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступного.

Судом встановлено, що інспектором роти № 4 батальйону УПП в Луганській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову серії АР № 488340 від 10.01.2018 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 гривень (постанова - а.с. 7, 18).

З метою всебічного та об'єктивного дослідження обставин у справі судом переглянуто відеозапис подій, зроблений 10.01.2018 за допомогою службової нагрудної відеокамери на одязі поліцейських, які знаходяться в матеріалах адміністративної справи і записані на dvd-диску (а.с. 19).

За результатами перегляду відеозапису судом встановлено, що транспортний засіб „ВАЗ 21053, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням позивача здійснив зупинку біля супермаркету „Сімя на місці, біля якого розташований дорожній знак 5.38 з табличкою 7.17 „Інваліди. Працівнику патрульної поліції позивач пояснив, що він не є інвалідом та став на це місце у звязку з відсутністю вільних місць на парковці. При розгляді інспектором патрульної поліції даного правопорушення позивач фактично визнав свою вину та просив обмежитись покаранням у вигляді попередження.

Згідно ч. 5 ст. 122 КУпАП зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю», - тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ОСОБА_4 дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 ОСОБА_4 дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі ОСОБА_4 дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих ОСОБА_4.

Пунктом 8.1 ПДР України передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно Розділу 33 «Дорожні знаки» підрозділу 7 «Таблички до дорожніх знаків» ОСОБА_4 дорожнього руху, дорожній знак 7.17 є «Інваліди» та означає, що дія знака 5.38 «Місце для стоянки» поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід» відповідно до вимог цих ОСОБА_4.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Встановлено, що доказом в справі згідно ст.251 КУпАП є відеозапис порушення з нагрудних відеокамер на одязі поліцейських.

Окрім того, факт порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху підтверджено наданою до суду безпосередньо позивачем фотографією місця пригоди (а.с. 9) та фактично підтверджено змістом позовної заяви та поясненнями представника позивача у судовому засіданні.

Твердження представника позивача щодо відсутності в діях позивача порушень вимог ОСОБА_4 дорожнього руху ґрунтується виключно на невірному тлумаченні ним зазначених ОСОБА_4.

Знак 5.38 „Місце для стоянки належить до інформаційно-вказівних знаків, які відповідно до вимог п.п. ґ) п. 8.4 ОСОБА_4 дорожнього руху запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Табличка до дорожнього знаку 7.17 „Інваліди означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак "Інвалід" відповідно до вимог цих ОСОБА_4.

Згідно зі ст. 30 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україны власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування забезпечують виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. Кількість місць, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, становить не менше 10 відсотків загальної кількості місць на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування, але не менше одного місця з позначенням таких місць відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою. Місця для транспортних засобів, передбачені частинами шостою і восьмою цієї статті, визначені на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках біля будівель і будинків, мають бути розміщені максимально близько до входу до таких будівель і будинків, а на окремих спеціально обладнаних чи відведених майданчиках - максимально близько до в'їзду на такі майданчики.

Організацію та порядок паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах населених пунктів регламентують ОСОБА_4 паркування транспортних засобів, що затверджені постановою Кабінетів Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1342.

Згідно з п. 4 зазначених ОСОБА_4 місце для паркування це місце стоянки одного транспортного засобу на майданчику для паркування, позначене дорожньою розміткою відповідно до ОСОБА_4 дорожнього руху; паркування - розміщення транспортного засобу на майданчику для паркування; спеціально обладнані майданчики для паркування - майданчики для паркування, розміщені поза межами проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та обладнані відповідно до вимог цих ОСОБА_4 і ОСОБА_4 дорожнього руху.

Згідно з п. 22 зазначених ОСОБА_4 на місцях для паркування транспортних засобів, зазначених у частині шостій статті 30 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, не можуть бути розміщені інші транспортні засоби. У разі паркування на місцях, призначених для паркування транспортних засобів, зазначених у частині шостій статті 30 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, інших транспортних засобів користувачі цих засобів несуть відповідальність згідно із законодавством.

У судовому засіданні встановлено, що на місці події в місті Рубіжне по вул. Володимирська, майданчик для стоянки транспортних засобів був позначений дорожнім знаком 5.38 „Місце для стоянки із встановленням таблички до дорожнього знаку 7.17 „Інваліди і саме в зоні дії відповідного знаку позивачем було розмішено свій автомобіль.

Посилання позивача на те, що дорожній знак розташований поза межами майданчику для стоянки автотранспорту, і не позначає того місця (місць) на майданчику де він зупинив автомобіль, як місце для зупинки чи стоянки автомобілів інвалідів є виключно довільним трактуванням позивачем вимог ОСОБА_4 дорожнього руху.

Згідно ДСТУ 4100:2014 дорожні знаки потрібно встановлювати з правого боку дороги поза проїзною частиною та узбіччям (допускають встановлювати на присипній бермі), на тротуарі, розділювальній смузі, газоні тощо та над дорогою, крім випадків, що спеціально обумовлені цим стандартом (п. 10.2.4).

Посилання представника позивача на те,що схемою організації дорожнього руху міста Рубіжне не передбачено дорожній знаку 5.38 „Місце для стоянки із табличкою до дорожнього знаку 7.17 „Інваліди в тому місці ,де він знаходиться ,суд до уваги не бере оскільки вважає,що належних доказів незаконності встановлення цього знаку представник позивача не представив.

Таким чином, позивачем не було доведено своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, в той час як відповідачем було надано вичерпні докази на користь винуватості позивача у вчиненні правопорушення.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Позивачем не надано доказів на підтвердження своїх посилань про винесення інспектором патрульної поліції постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП з порушеннями чинного законодавства України.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід'ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, а тому вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи положення ст.139 КАС України, судові витрати, у разі прийняття судом рішення про залишення позову без задоволення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5, 139, 257-263, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Залишити адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - без задоволення, а постанову серії АР № 488340 від 10.01.2018 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 гривень - залишити без змін.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення складено 20 лютого 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення апеляційною інстанцією.

Суддя В.В. Москаленко