Справа № 296/4661/17
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шалота К.В.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"19" лютого 2018 р. Справа № 296/4661/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "29" вересня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій неправомірними , -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати неправомірними бездіяльність (дії) Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині невиконання постанови Корольовського районного суду м. Житомира по адміністративній справі № 296/151/17 від 31 січня 2017 року; скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурли В.Е. про повернення виконавчого документа від 24.05.2017 року по адміністративній справі №296/151/17 від 31 січня 2017 року.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 29 вересня 2017 року позов ОСОБА_3 - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурли В.Е. з приводу повернення виконавчого листа №2-а/296/151/17 від 10.05.2017 стягувачу без прийняття до виконання.

Скасовано повідомлення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурли В.Е. від 24.05.2017 року про повернення виконавчого листа №2-а/296/151/17 від 10.05.2017 стягувачу без прийняття до виконання.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Житомирського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить назване рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що державним виконавцем прийнято рішення у формі повідомлення про повернення виконавчого документа, тоді як позивач оскаржує постанову про повернення виконавчого документа. Крім того, вказує, що виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження", а отже підлягає поверненню.

В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що 31.01.2017 року Корольовським районним судом м. Житомира винесено постанову, якою зобов'язано Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області вирішити питання про заміну сторони виконавчого провадження (боржника) та зміну порядку та способу виконання судового рішення за постановою Корольовського районного суду м. Житомира по адміністративній справі №2а-384/14 від 05 серпня 2015 року.

На виконання вказаної постанови суду 10.05.2017 року Корольовським районним судом м. Житомира було видано виконавчий лист по справі №296/175/17 (а.с.4).

24.05.2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурлою В.Є. складено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання(а.с.6).

Обґрунтовуючи мотивацію відмови, відповідач керувався пунктом 6 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: повернення виконавчого документу з підстав невідповідності виконавчого документу вимогам пункту 1 частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Не погодившись з вказаним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутність прізвища, ім'я, по батькові посадової особи, що видала виконавчий документ не є достатньою підставою для повернення виконавчого листа, що свідчить про протиправність дій відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він відповідає правильно встановленим обставинам справи та нормам чинного законодавства з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначений Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.

На підставі ч. 1 ст. 258 КАС України (в редакції чинній на момент виникнення вказаних правовідносин) за судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно та яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 259 КАС України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються, зокрема, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала.

На підставі ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо, зокрема, виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону (п. 6).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є те, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому листі не зазначено прізвище, ім'я та по-батькові посадової особи, яка його видала.

Із змісту виконавчого листа № 296/175/17, виданого судом 31.01.2017р., вбачається, що в ньому вказано прізвище та ініціали судді Драч Ю.І. та прізвище та ініціали особи, яка видала виконавчий лист, а саме Бурвін Л.В. та зазначено її посаду - секретар.

Колегія суддів вважає, що не зазначення у виконавчому листі повністю прізвища, ім'я та по батькові посадової особи, яка видала виконавчий лист суд вважає необґрунтованими, оскільки це по суті є формальною підставою щодо відмови позивачу у виконанні судового рішення.

Пункт 1, частини 1 статті 4 Закону України передбачає, що у виконавчому документі зазначаються назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала.

Слід наголосити, що суддя та секретар є особами, які уповноважені на підписання виконавчого листа, так як виконавчі листи видаються судом.

Відтак, органом, що видав виконавчий документ є Корольовський районний суд м.Житомира, а не конкретно особи - суддя та секретар.

Вказані особи повинні підписати виконавчий документ у відповідності до чинного законодавства.

Частина 3 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов'язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов'язаний мати таку печатку.

Дослідивши виконавчий лист Корольовського районного суду м.Житомира №296/175/17 від 31.01.2017р. колегія суддів не вбачає порушень в його оформленні, оскільки у виконавчому документі вказано повне найменування особи, що його видала, підписаний уповноваженими особами із зазначенням їх прізвища та ініціалів, а також скріплений гербовою печаткою.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача, що повернення виконавчого документу здійснено у вигляді повідомлення, тоді як позивач у позовній заяві просив скасувати постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу.

Відповідно до п.6 Розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до вказаного, повідомлення про повернення виконавчого документу є таким самими процесуальним документом, як і постанова. Помилкова назва документу не змінює його суті та не породжує нових процесуальних наслідків.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

Управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими:

боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Національне антикорупційне бюро України, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи.

Слід зауважити, що відповідно до аналізу Постанови Пленуму ВАСУ "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" від 13.12.2010 №3, зі змінами внесеними 12.09.2014р. Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділи державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства в АРК, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі є органами державної виконавчої служби, відповідно до Закону України "Про державну виконавчу службу".

Крім того, слід врахувати, що відповідний орган державної виконавчої служби, який є відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, не належить до суб'єктів владних повноважень, однак є структурним підрозділом Міністерства юстиції України.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів приходить до висновку, що підвідомчість щодо пред'явлення виконавчого листа не порушена.

На підставі викладеного, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення, постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "29" вересня 2017 р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повне судове рішення складено "20" лютого 2018 р.