Справа № 800/437/17
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2018 Київ А/9901/31/18 800/437/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т. Г.,

суддів - Білоуса О. В., Желтобрюх І.Л.

за участю:

секретарів судового засідання: Головко О.В., Глущенка Т.М.

позивача - ОСОБА_1

представника Вищої ради правосуддя - Склярук Ю.В.

представника Вищої кваліфікаційної комісії суддів України - Карлаша Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції заяву судді Касаційного адміністративного суду Стрелець Т.Г. про самовідвід у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Вища кваліфікаційна комісія суддів України, Президент України, суддя Вищого адміністративного суду України ОСОБА_5., голова Верховного Суду України Романюк Я.М., про визнання протиправним та скасування рішення Вищої ради правосуддя "Про внесення подання Президентові України про призначення ОСОБА_5 на посаду судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду" від 29 вересня 2017 року № 3016/0/15-17,-

в с т а н о в и в:

24 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд з підстави, установленої пунктом 4 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), ухвали Вищого адміністративного суду України від 8 листопада 2017 року, прийнятої в порядку статті 171-1 КАС.

Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 №1401-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, статтю 125 Конституції України викладено в редакції, згідно з якою Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, з дня початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припиняють свою діяльність та ліквідуються у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, постановою Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 №2 «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду» днем початку роботи Верховного Суду визначено 15.12.2017.

Законом України від 03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017, Кодекс адміністративного судочинства викладено в новій редакції.

Відповідно до підпункту 5 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) позовні заяви в адміністративних справах, які подані до Вищого адміністративного суду України як суду першої та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

11 січня 2018 матеріали позовної заяви передані до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: Стрелець Т.Г. (головуючий суддя), Білоуса О.В., Желтобрюх І. Л.

Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 8 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Вища кваліфікаційна комісія суддів України, Президент України, суддя Вищого адміністративного суду України ОСОБА_5., голова Верховного Суду України Романюк Я.М., про визнання протиправним та скасування рішення, залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків до 10 лютого 2018 року.

1 лютого 2018 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду Стрелець Т.Г.

В обґрунтування заявленого відводу позивач зазначив, що Вища рада правосуддя допустила порушення під час розгляду рекомендації Вищої кваліфікаційної комісії суддів щодо призначення судді Стрелець Т.Г. на посаду судді Верховного Суду. Таким чином, як вважає позивач, від вирішення даного позову буде залежати професійна доля судді Стрелець Т.Г.

У судовому засіданні 15 лютого 2018 року позивач підтримав вказану заяву та просив її задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2018 року у задоволенні заяви позивача про відвід судді Верховного Суду Стрелець Т.Г. відмовлено.

Разом з тим, у судовому засіданні 15 лютого 2018 року суддя Верховного Суду Стрелець Т.Г. заявила самовідвід.

Вищезазначену заяву аргументувала необхідністю виключити будь-які сумніви у безсторонності та неупередженості суду, який здійснюватиме розгляд даної справи.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 3 жовтня 2017 року) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) набрала чинності 15 грудня 2018 року.

Зважаючи на те, що дана заява про перегляд судового рішення подана 21 листопада 2017 року, відповідно, при її розгляді суд має керуватися положеннями Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, що діяла до набрання чинності новою редакцією КАС України.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені в статті 27 КАС України.

Зокрема, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться:

1) якщо він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

Суддя відводиться також за наявності обставин, встановлених статтею 28 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 30 передбачено, що самовідвід повинен бути вмотивований і заявлений до початку судового розгляду адміністративної справи по суті у письмовій формі з обґрунтуванням підстав для відводу.

У рішенні по справі «Газета Україна-Центр проти України» (заява № 16695/04) від 15 липня 2010 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності».

З вищезазначеного вбачається, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність відповідних вищезазначених суб'єктивних та об'єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

В іншому випадку особиста безсторонність суду презюмується.

Разом з тим, у пункті 53 рішення від 9 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Зважаючи, що суддею Верховного Суду ОСОБА_5. ухвалою від 2 січня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_10 до Вищої ради правосуддя та Президента України П. Порошенка про скасування рішення Вищої ради правосуддя від 14 листопада 2017 року та Указу Президента України № 417/2017 від 14 грудня 2017 року про внесення Президентові України подання про призначення на посаду судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Стрелець Тетяни Геннадіївни, з огляду на наведені положення пункту 4 частини першої статті 27, статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України, та з метою недопущення сумнівів щодо упередженості судді при розгляді зазначеної адміністративної справи, заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 27, 28, 30 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

ухвалив:

Задовольнити заяву судді Касаційного адміністративного суду Стрелець Т.Г. про самовідвід.

Відвести суддю Стрелець Т.Г. від участі у розгляді справи №800/437/17.

Передати матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 8 листопада 2017 року за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Вища кваліфікаційна комісія суддів України, Президент України, суддя Вищого адміністративного суду України ОСОБА_5., голова Верховного Суду України Романюк Я.М. про визнання протиправним та скасування рішення Вищої ради правосуддя "Про внесення подання Президентові України про призначення ОСОБА_5 на посаду судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду" від 29.09.2017 № 3016/0/15-17 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та Тимчасовими засадами використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Г. Стрелець

Судді О. В. Білоус

Желтобрюх І.Л.