Справа № 826/10884/16
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 лютого 2018 року 10:12 № 826/10884/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., при секретарі Мині І.І., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Грицаєнка Р.М. розглянув відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_3
доДержавної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_3 (далі-позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.04.2016 №116-1305.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що звільнений від обов'язку нарахування сплати та подання податкової звітності з податку на майно (в частині земельного податку), оскільки позивачем було відчужено нерухоме майно, а договір оренди земельної ділянки розірвано в судовому порядку.

Інших обґрунтувань позовних вимог від позивача не надходило, представником позивача в судовому засіданні не заявлялось.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що позивач є платником земельного податку, а тому спірне податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.04.2016 №116-1305, яким позивачу визначене грошове зобов'язання зі сплати земельного податку з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 203526,88 грн.

Позивач, вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України, використання землі є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

За змістом пунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, земельним податком визнається обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України, платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з пункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України, об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та Київською міською радою 15.08.2007р. було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,1321 га. для експлуатації та обслуговування будівель виробничої бази.

Відповідно до пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Згідно з пунктом 288.7 статті 288 ПК України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Пунктом 286.5 статті 286 цього Кодексу встановлено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Отже, Податковим кодексом України передбачено сплату податку (орендної плати) фізичними особами на підставі рішення, яке приймається до моменту настання граничної дати сплати податку.

Правовою нормою статті 286.5 врегульовано порядок дій платника податку та податкового органу у разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого.

Так, згідно з абзацом другим пункту 286.5 статті 286 передбачено, що у разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - фізичної особи до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності (абзац 3 пункту 286.5).

Платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем знаходження земельної ділянки для проведення звірки даних щодо: розміру площі земельної ділянки, що перебуває у власності та/або користуванні платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку. (абзац 5 пункту 286.5статті 286).

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, користування пільгою, контролюючий орган за місцем знаходження земельної ділянки проводить протягом десяти робочих днів перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним). (абзац шостий підпункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України).

Позивач стверджує, що 30 березня 2016 року між позивачем та ТОВ «Євроліфт Сервіс» було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна, на підставі якого право власності перейшло від позивача до іншої особи. На підставі викладеного, позивач вважає припиненим обов'язок зі сплати земельного податку, посилаючись на норми пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України, згідно з якою власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Суд не погоджується з такими посиланнями позивача з огляду на те, що позивач є платником орендної плати а не плати за землю, яка хоча й сплачується в порядку, врегульованому статтями статей 285 - 287, проте, має іншу правову природу, оскільки передумовою виникнення містить не фактичне користування земельною ділянкою, а укладений договір оренди землі.

Згідно статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У статті 126 Земельного кодексу України вказано, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до умов укладеного між позивачем та Київською міською радою 15.08.2007р. договору оренди земельної ділянки договір може бути розірваний, зокрема, за рішенням суду (п. 11.4 договору).

Згідно з ч.3 ст.7 Закону України «Про оренду землі», до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Пунктами «а», «е» ч.1 ст.141 Земельного кодексу України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, у тому числі, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (частини 1, 3 статті 31 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти; у випадку, коли жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (ч.ч.1, 3 ст.31 Закону України "Про оренду землі").

Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено такий спосіб припинення договору оренди землі, як його дострокове розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору.

Матеріали справи не містять жодних доказів розірвання договору оренди в судовому порядку до винесення оскаржуваного рішення від 22.04.2016 №116-1305, або розірвання договору в будь - якому іншому порядку.

Також матеріали справи не містять будь - якого звернення позивача до відповідача з моменту переходу права власності до моменту винесення оскаржуваного рішення, як це передбачено абзацом шостим підпункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України.

Отже, на момент винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 22.04.2016р., дії відповідача по визначенню позивачу суми грошового зобов'язання за 2016 рік були повністю правомірними.

Суд звертає увагу позивача на те, що, з урахуванням приписів підпункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України, звернення позивача є підставою проведення перерахунку податку, натомість, без такого звернення, підстави для проведення перерахунку відсутні.

Оскільки судом не встановлено протиправності в діях відповідача під час винесення оскаржуваного рішення, то вимоги про скасування рішення задоволенню не підлягають, у зв'язку з чим, керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян