Справа № 800/500/17
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

15.02.2018 Київ А/9901/19/18 800/500/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., -

під час розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 листопада 2017 року у справі за його позовом до Президента України про визнання незаконними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_2 12 грудня 2017 року подав заяву про перегляд і скасування ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 листопада 2017 року з підстави порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених статтею 1711 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення суду касаційної інстанції; далі - КАС).

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VІІІ).

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Перехідних положень КАС у редакції Закону № 2147-VIII заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень КАС в редакції Закону № 2147-VIII заяви і скарги, зазначені в підпунктах 1, 3 - 6 цього пункту, передаються відповідно до Касаційного адміністративного суду, Великої Палати Верховного Суду за розпорядженням керівника апарату суду, до якого подані такі заяви і скарги, протягом тридцяти днів з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі наведених вище вимог підпунктів 1, 7 пункту 1 Перехідних положень КАС в редакції Закону № 2147-VIII керівник апарату Верховного Суду України розпорядженням від 12 січня 2018 року № 20/0/19-18 передав, з-поміж інших, заяву ОСОБА_2 до Касаційного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2018 року для розгляду заяви ОСОБА_2 визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача Гриціва М.І., суддів Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 237 КАС у редакції до 15 грудня 2017 року однією з підстав перегляду рішення суду касаційної інстанції Верховним Судом України було порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених статтею 1711 цього Кодексу.

Згідно з частиною четвертою статті 18, частинами першою, другою, шостою, сьомою статті 1711 КАС за правилами адміністративного судочинства розглядалися справи щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) <…>; 3) дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя; 4) <…>. Акти, дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, <…> оскаржуються до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції. Рішення Вищого адміністративного суду України щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Президента України, <…> підлягає перегляду Верховним Судом України у порядку, визначеному цим Кодексом.

У разі подання заяви про перегляд Верховним Судом України рішення Вищого адміністративного суду України з питань, передбачених цією статтею, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Верховного Суду України за наслідками такого перегляду.

За частинами першою, другою статті 241 КАС у Верховному Суді України справа про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 237 цього Кодексу, розглядалася Судовою палатою в адміністративних справах Верховного Суду України за правилами, встановленими главами 2 (касаційне провадження) і 3 (перегляд судових рішень Верховним Судом України) розділу IV цього Кодексу.

З наведеного нормативного регулювання випливає, що для низки адміністративних спорів, у яких однією із сторін є, наприклад, Президент України чи Вища рада правосуддя, процесуальний закон встановлює особливий порядок їх розгляду, який передбачав підсудність таких спорів касаційному адміністративному суду, яким є (був) Вищий адміністративний суд України, як суду першої інстанції. На час постановлення оспореного рішення і подання заяви про його перегляд саме цей суд розглядав позовну заяву по суті спору, а законність його рішення переглядав суд іншого, вищого рівня - Верховний Суд України. Розгляд справи Верховний Суд України провадив за правилами касаційного провадження.

У Рішенні № 9-рп/2011 від 12 липня 2011 року у справі № 1-12/2011 за конституційними поданнями 54 народних депутатів України та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України (щодо принципу інстанційності в системі судів загальної юрисдикції) Конституційний Суд України із посиланням на статтю 125 Конституції України зазначив, що система судів загальної юрисдикції в Україні будується за принципами територіальності і спеціалізації.

Принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України.

Принцип спеціалізації полягає у створенні відповідних спеціалізованих судів для здійснення цивільного, кримінального, адміністративного, господарського судочинства.

За правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною в Рішенні від 11 грудня 2003 року № 20-рп/2003 (справа про Касаційний суд України), побудова системи судів загальної юрисдикції узгоджується зі стадіями судочинства, відповідними формами провадження (зокрема, в апеляційній і касаційній інстанціях) (абзац четвертий підпункту 4.2 пункту 4 мотивувальної частини).

В аспекті зазначеного Конституційний Суд України наголосив, що під принципом інстанційності слід розуміти таку організацію судової системи, яка забезпечує право на перегляд рішення суду нижчої інстанції судом вищої.

Пославшись на аналіз положень частин другої, третьої, четвертої статті 125, пункту 8 частини третьої, частини четвертої статті 129 Конституції України, Суд визнав можливим дійти висновку, що у ній (Конституції України) передбачено не тільки принципи територіальності і спеціалізації, але й принцип інстанційності щодо побудови системи судів загальної юрисдикції.

КАС у редакції Закону № 2147-VIII встановлює, що для спорів, предметом яких є акти, дії чи бездіяльність Президента України, судом, який правоможний їх розглядати, є Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, а судом другої інстанції - Велика Палата Верховного Суду України (стаття 266 цього Кодексу).

ОСОБА_2 оспорює рішення Вищого адміністративного суду України, постановлене по суті спору. Заявник не погодився з цим рішення і подав заяву про його перегляд до Верховного Суду України як до суду вищого рівня.

Раніше в Україні діяла чотирьохланкова судова система, за якої Вищий адміністративний суд України був адміністративним касаційним судом і відповідно до процесуального закону мав компетенцію розглядати окремі категорії справ як суд першої інстанції. Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» і Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про судоустрій і статус суддів» запроваджено перехід на триланкову судову систему, у якій касаційним судом є Верховний Суд.

З погляду зазначених структурних змін може скластися думка, що перегляд судових рішень з питань, передбачених статтею 1711 КАС, продовжуватиме здійснювати суд одного й того самого найвищого рівня - Верховний Суд, який за інстанційним рівнем відповідає Верховному Суду України.

Видається, що поширення такого розуміння на порядок розгляду заяв у справах згаданої категорії не можна визнати прийнятним, юридично вивіреним і правильним, позаяк КАС у редакції Закону № 2147-VIII регламентує існування у Верховному Суді двох судових інстанцій для розгляду окремих категорій справ, для яких Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду є судом першої інстанції, а Велика Палата Верховного Суду судом вищого (апеляційного) інстанційного рівня.

У вимірі сказаного заяву ОСОБА_2 за видом та змістом не можна визнати тим процесуальним зверненням, що може бути приводом для перегляду його Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду, оскільки суд одного інстанційного рівня, який розглядав спір у позовному провадженні, водночас не може (не вправі) переглядати рішення у того самого суду, але вже як суд вищого рівня . Звідси - ця заява з огляду на характер спірних правовідносин, склад учасників справи, предмет оскарження, форму та зміст заяви мала би переглядатися Великою Палатою Верховного Суду як судом вищого рівня.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 01 лютого 2018 року стосовно заяви ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого адміністративного суду України від 18 жовтня 2017 року з питань, передбачених статтею 1711 КАС, в адміністративній справі № 800/63/17 за позовом ОСОБА_4 до Вищої ради правосуддя, третя особа - Міністерство юстиції України про визнання незаконним та скасування рішення від 24 грудня 2015 року № 1204/0/15-15 «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_4 з посади судді Вищого господарського суду України у зв'язку з порушенням ним вимог щодо несумісності», дійшла висновку, що такі заяви належить розглядати Касаційному адміністративному суду України у складі Верховного Суду.

Правовий висновок суду вищого рівня щодо подібних правовідносин є обов'язковим до виконання. Вимоги заяви ОСОБА_2 схожі до тих, стосовно яких сформульована правозастосовна позиція суду вищого рівня, тому далі рух у цій справі провадитиметься судом, якому вона була передана відповідно до підпункту 1 пункту 1 Перехідних положень КАС у редакції Закону № 2147-VIII.

ОСОБА_2 подав заяву із пропуском десятиденного строку, встановленого частиною третьою статті 238 КАС для перегляду судових рішень із зазначеної у заяві підстави. Водночас подав клопотання про поновлення цього строку, посилаючись на те, що копію оскаржуваного рішення отримав 24 листопада 2017 року. Документів на підтвердження наведеної позиції не надав.

У зв'язку з цим ухвалою від 23 січня 2018 року його заява була залишена буз руху з наданням йому строку на усунення її недоліків.

На виконання цієї ухвали заявник надав копію конверта, з відбитку штемпеля на якому видно, що Вищий адміністративний суд України рішення направив йому 23 листопада 2017 року.

Зазначені причини слід визнати поважними й достатніми для поновлення строку подання заяви про перегляд судового рішення.

Заява і порядок її подання відповідають вимогам, встановленим статтями 239, 2391 КАС.

Умов чи причин, які б унеможливлювали подальший розгляд заяви, не встановлено.

Керуючись підпунктами 1, 7 пункту 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ухвалив:

Поновити ОСОБА_2 строк подання заяви про перегляд Верховним Судом постанови Вищого адміністративного суду України від 14 листопада 2017 року.

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Президента України про визнання незаконними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії для перегляду постанови Вищого адміністративного суду України від 14 листопада 2017 року.

Витребувати справу з Вищого адміністративного суду України.

Надіслати копії цієї ухвали особам, які беруть участь у справі, та Вищому адміністративному суду України.

Суддя-доповідач: М.І. Гриців

Судді : Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко