Справа № 826/17365/17
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/221
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 лютого 2018 року № 826/17365/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгазінвест"

До Головного управління ДФС у м. Києві

Про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про

визнання протиправним та скасування податкової вимоги від 08.11.17 р. №92186-17 та рішення про опис майна в податкову заставу від 08.11.17 р. №92186-17, винесені Головним управлінням ДФС у м. Києві;

зобов'язання включити до інтегрованої картки платника Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгазінвест" відомості про сплату суми 21 881 грн. за податковою декларацією з ПДВ за грудень 2014 року.

Ухвалою суду від 27.12.17 р. відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення сторін.

05.01.18 р. відповідачем отримано позовну заяву з додатками та процесуальними документами суду; станом на 13.02.18 р. відзиву на позов не надано.

09.01.18 р. до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за участі його представника.

Ознайомившись з позовними матеріалами, суд вважає їх достатніми для розгляду справи по суті без виклику сторін.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промгазінвест" (код 34491983; 01013, м. Київ, вул. Промислова, 4) зареєстроване в якості юридичної особи 11.07.06 р., перебуває на обліку як платник податків у ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Товариство є платником податку на додану вартість, і платіжним дорученням від 30.01.15 р. №189 сплатило задеклароване зобов'язання з ПДВ за грудень 2014 р. на суму 21 881 грн. через банківську установу - ПАТ "Енергобанк", що підтверджується відміткою банку на вказаному платіжному дорученні.

Відповідно до примітки банку на звороті платіжного доручення від 30.01.15 р. № 189 зазначений розрахунковий документ був повернутий без виконання з посиланням на положення абз. 8 п. 1.25 глави 1 розділу ІІІ Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.12 р. № 2 "Про затвердження Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку" (зазначена норма цього рішення в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин була викладена наступним чином: "під час виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію не пізніше п'ятого робочого дня, починаючи з дня свого призначення, має повернути клієнтам, з якими укладені договори про касово-розрахункове обслуговування, розрахункові документи, що не сплачені в строк з вини неплатоспроможного банку".).

Операція з повернення коштів в сумі 21 881грн., переказ яких попередньо був ініційований клієнтом (позивачем) згідно платіжного доручення від 30.01.15р. № 189 в оплату податку на додану вартість, сталося не за ініціативою та без відома підприємства.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 12.02.15р. № 96 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЕНЕРГОБАНК" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.02.15р. № 29 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "ЕНЕРГОБАНК", згідно з яким з 13.02.15р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "ЕНЕРГОБАНК".

Відповідно до постанови Правління НБУ від 11.06.15 р. № 370 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЕНЕРГОБАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.06.15 р. № 115, "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_1 строком на 1 рік з 12 червня 2015 р. до 11 червня 2016 р. включно. http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/111-energobank

В подальшому ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві винесено податкову вимогу від 03.02.15р. № 218-23, згідно якої виставлено до сплати позивачу 20 663, 11 грн.

Вказана сума податкової заборгованості по податку на додану вартість у розмірі 20 663,11 грн. утворилася за рахунок несвоєчасної несплати позивачем (в строк до 31.01.15 р.) задекларованого податкового зобов'язання згідно податкової декларації з податку на додану вартість (реєстр. № від 19.01.15 р.).

Станом на 27.04.15 р. сума податкового боргу була погашена позивачем в добровільному порядку, а тому відповідно до пп. 60.1.1 п. 60 ст. 60 Податкового кодексу України податкова вимога від 03.02.15 р. № 218-23 вважається відкликаною (тобто, наразі відсутній предмет спору).

Погашення суми податкової заборгованості, визначеної у податковій вимозі від 03.02.15 р. № 218-23, відбулося протягом лютого-квітня 2015 року за рахунок сум коштів, сплачених позивачем за наступні звітні періоди (платіжні доручення від 27.02.15 р. № 36, від 30.03.15 р. № 103 та від 27.04.15 р. № 141 з призначенням платежу в оплату податку на додану вартість).

Вказані обставини досліджені та встановлені під час розгляду Окружним адміністративним судом м. Києва справи №826/5828/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгазінвест" до ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 03.02.15р. № 218-23.

Постановою суду від 15.07.15 р. у вказаній справі визнано протиправною податкову вимогу від 03.02.15 р. № 218-23, тоді як у її скасуванні відмовлено у зв'язку з її відкликанням.

Вказане судове рішення набуло законної сили за результатами апеляційного оскарження (ухвала від 03.09.15р.).

Пізніше ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві 05.05.15р. прийнято податкову вимогу №4436-23, відповідно до якої за ТОВ "Промгазінвест" станом на 04.05.15 р. обліковується податковий борг за узгодженим грошовим зобов'язанням з податку на додану вартість в розмірі 22383,22 грн.

Також контролюючим органом прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 27.05.15 р. №172/26-50-23-01-09, які були оскаржені позивачем в судовому порядку.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.07.15 р. у справі №826/15821/15 визнано протиправною податкову вимогу від 05.05.15 р. № 4436-23, а також рішення про опис майна у податкову заставу від 27.05.15 р. №172/26-50-23-01-08 тоді як у скасуванні вимоги відмовлено у зв'язку з її відкликанням.

Вказане судове рішення набуло законної сили за результатами апеляційного оскарження (ухвала від 20.10.16р.).

Пізніше ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві 09.09.15р. прийнято податкову вимогу №11890-23, якою повідомлено позивача про наявність у нього станом на 08.09.15 р. 24661,44 грн. суми податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг); рішенням "Про опис майна у податкову заставу" від 22.09.15 р. №368/26-50-23-01-09, вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків - Позивача, а у разі, якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша суми податкового боргу, - також того майна, права власності на яке він набуде у майбутньому.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.01.17 р. у справі №826/25235/15 визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 09.09.15 р. №11890-23, а також рішення про опис майна у податкову заставу від 22.09.15 р. №368/26-50-23-01-09.

Вказане судове рішення набуло законної сили за результатами апеляційного оскарження (ухвала від 28.09.17р.).

Пізніше ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві 06.06.16р. прийнято податкову вимогу №4136-17, відповідно до якої за ТОВ "Промгазінвест" обліковується податковий борг за узгодженим грошовим зобов'язанням з податку на додану вартість в розмірі 25 807, 01 грн.

Також контролюючим органом прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 10.06.16 р. №759/26-50-23-17-44, які були оскаржені позивачем в судовому порядку.

Провадження у справі №826/11890/16 з оскарження податкової вимоги та акту відкрито ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.09.16 р.

Пізніше ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві було проведено камеральну перевірку щодо порушення правил сплати податку на додану вартість (акт від 01.09.16 р. №749/26-50-112-01-11), за результатами якої винесені податкові повідомлення-рішення №№ про сплату 7 189, 17 грн. штрафу, № про сплату 10 012, 04 грн. штрафу.

Провадження у справі №826/3388/17 з оскарження податкових повідомлень-рішень відкрито ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.03.17 р.

Пізніше Головним управлінням ДФС у м. Києві 19.04.17 р. прийнято податкову вимогу №4136-17, відповідно до якої за ТОВ "Промгазінвест" обліковується податковий борг за узгодженим грошовим зобов'язанням з податку на додану вартість в розмірі 44 711, 15 грн.

Провадження у справі №826/9172/17 з оскарження податкової вимоги відкрито ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.07.17 р.

Пізніше Головним управлінням ДФС у м. Києві 13.07.17 р. прийнято податкову вимогу №47449-17, відповідно до якої за обліковується податковий борг за узгодженим грошовим зобов'язанням з податку на додану вартість в розмірі 27 163, 01 грн.

Також контролюючим органом прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 13.07.17 р. №47449-17, які були оскаржені позивачем в судовому порядку.

Крім того, контролюючим органом була проведена камеральна перевірка щодо порушення правил сплати податку ТОВ "Промгазінвест", за результатами якої винесено податкові повідомлення-рішення № на суму 21 811, 24 грн., № на суму 23 195, 31 грн.

12.09.17 р. контролюючим органом винесено податкову вимоги №77454-17, згідно якої сума податкового боргу з ПДВ складає 27 163, 01 грн. та рішення про опис майна у податкову заставу №77454-17.

Провадження у справі №826/13384/17 з оскарження вказаних рішень відкрито ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.11.17 р.

08.11.17 р. Головним управлінням ДФС у м. Києві винесено податкову вимогу №92186-17, згідно якої за позивачем обліковується податковий борг зі сплати ПДВ в розмірі 21 881 грн. та рішення про опис майна в податкову заставу №92186-17.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Промгазінвест" - вважає вказані рішення протиправними та просить їх скасувати з таких підстав.

Позивач зазначає, що ним вчасно сплачуються податкові зобов'язання до бюджету з ПДВ, про що свідчать надані копії платіжних доручень за період з 30.01.15 р. по листопад 2017 р.

На позивача не може бути покладена відповідальність у вигляді застосування заходів примусу за неперерахування банком коштів, тоді як про незарахування коштів до бюджету платіжним дорученням від 30.01.15 р. №189 свідчать надані судові рішення.

Також з посиланням на положення п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України позивач посилається на протиправність застосування до нього штрафних санкцій.

Винесення оскаржуваної податкової вимоги пов'язане саме з ненадходженням коштів зі сплати ПДВ саме за грудень 2014 р., що відображене в інтегрованій картці платника податку, і що призводить до винесення контролюючим органом всіх наступних рішень про нарахування податкового боргу.

Відповідно, належним способом захисту позивача як платника буде саме внесення відповідної інформації до вказаної картки, що унеможливить подальше нарахування податкової заборгованості за платіжним дорученням від 30.01.15 р. №189.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з таких підстав.

Обставини щодо відповідності законодавству податкової вимоги від 03.02.15р. №218-23 ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, згідно якої виставлено до сплати позивачу 20 663, 11 грн., а також обставини незарахування до бюджету коштів згідно платіжного доручення від 30.01.15 р. №189, були предметом судового розгляду по справі №826/5828/15 Окружного адміністративного суду м. Києва, який постановою від 15.07.15 р. визнав протиправною податкову вимогу від 03.02.15 р. №218-23, тоді як у її скасуванні відмовлено у зв'язку з її відкликанням.

Вказане судове рішення набуло законної сили за результатами апеляційного оскарження (ухвала від 03.09.15р.)

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 7 ст. 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду.

В даному випадку суд не вбачає підстав не погоджуватися з правовою оцінкою, наданою Окружним адміністративним судом м. Києва фактам, що були предметом розгляду по вказаній справі.

Згідно п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

В даному випадку має місце саме така ситуація, оскільки кошти за платіжним дорученням № 189 від 30.01.15 р. на суму 21 881 грн. спрямовані на сплату податку на подану вартість за грудень 2014 р., не були зараховані до бюджету саме з вини банку - ПАТ "Енергобанк", у якому на підставі постанови Правління Національного банку України від 12.02.15р. № 96 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЕНЕРГОБАНК" до категорії неплатоспроможних" запроваджено тимчасову адміністрацію рішенням від 12.02.15р. № 29 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "ЕНЕРГОБАНК", тоді як станом на 30.01.15 р. банк вже не виконував зобов'язання з переказу коштів клієнтів.

Згідно п.109.1, 109.2 ст. 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

В даному випадку позивачем як платником не вчинено протиправних діянь (дії чи бездіяльності), що могли би бути підставою для притягнення його до відповідальності за податкове правопорушення.

При чому, виникнення у платника обов'язку повторно сплатити суму узгодженого податкового зобов'язання з ПДВ за грудень 2014 р. у зв'язку з незарахуванням переказаної за платіжним дорученням № 189 від 30.01.15 р. суми до бюджету, є, на думку суду, видом майнової (фінансової) відповідальності, оскільки очевидно тягне негативні майнові наслідки для платника за дії (бездіяльність) третіх осіб.

Згідно п. 111.1, п. 111.2 ст. 111 Податкового кодексу України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: 111.1.1. фінансова; 111.1.2. адміністративна; 111.1.3. кримінальна.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Згідно матеріалів справи виникнення у позивача недоїмки по узгодженому податковому зобов'язанню з ПДВ за грудень 2014 р. та зарахування наростаючим підсумком сплачуваних сум податку за наступні періоди призводить до постійного нарахування позивачу штрафних санкцій, тобто, до притягнення його до фінансової відповідальності згідно ст. 111 Податкового кодексу України, що є порушенням як ст. 109, так і п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України.

Позивачем надано суду докази належного виконання ним свого обов'язку зі сплати узгоджених податкових зобов'язань з ПДВ за наступні періоди з січня 2015 р. по листопад 2017 р., тобто, оскаржувана податкова вимога від 08.11.17 р. №92186-17 є наслідком саме вказаної ситуації з незарахування до бюджету суми узгодженого податкового зобов'язання з ПДВ за грудень 2014 р., що є підставою для визнання її протиправною та скасування.

Згідно п.п. 89.1.1. та 89.1.2 п. 89.1, п. 89.2 ст. 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Оскільки контролюючим органом застосовано податкову заставу саме з огляду на наявність у позивача податкового боргу згідно оскаржуваної вимоги, то визнанню протиправним та скасуванню підлягає і рішення про опис майна в податкову заставу від 08.11.17 р. №92186-17.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання Головного управління ДФС у м. Києві включити до інтегрованої картки платника Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгазінвест" відомості про сплату суми 21 881 грн. за податковою декларацією з ПДВ за грудень 2014 року суд зазначає наступне.

Визнаючи протиправним та скасовуючи оскаржувану податкову вимогу, суд вважає вірним обраний позивачем спосіб захисту порушеного права - шляхом зобов'язання контролюючого органу здійснити коригування даних у інтегрованій картці особового рахунку платника, а саме.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, висловленої у п. 50 рішення від 13.01.11р. (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04), ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Відсутність відповідного коригування у інтегрованій картці особового рахунку платника створює ситуацію, за якої кошти позивача, що зараховуються до бюджету з призначенням платежу - податок на додану вартість, наростаючим підсумком зараховуються на погашення зобов'язань позивача з вказаного податку, враховуючи відсутність фактичної сплати за платіжним дорученням № 189 від 30.01.15 р. на суму 21 881 грн. Відповідно, у платника постійно виникає недоїмка по сплаті вказаного податку, що призводить до винесення контролюючим органом рішень про застосування штрафних санкцій на підставі даних інтегрованої картки особового рахунку платника, актів опису майна та податкових повідомлень-рішень.

Відповідно, відсутність відповідних коригувань у картці позивача призводить до негативних наслідків для нього, що потребує вжиття ефективних заходів захисту, в тому числі, в судовому порядку.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність впливу на права та обов'язки платника відомостей картки особового рахунку може робитися лише щодо конкретної ситуації, яка є предметом розгляду по конкретній справі, тому висновки Верховного Суду України, викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 15.12.15 р. у справі №21-5231а15, щодо непородження правових наслідків для платників податків та непорушення їхніх прав розміщенням в інтегрованій системі змін показників податкової звітності, не можуть бути застосовані по даній справі.

У справі, що розглядається, як зазначено вище, суд дійшов висновку про вплив на права і обов'язки позивача як платника інформації з його інтегрованої картки особового рахунку, підтвердженням чого є надані судові рішення про оскарження виставлених позивачу податкових вимог та податкових повідомлень-рішень, що виникли саме у зв'язку з незарахуванням до бюджету коштів з податку на додану вартість за грудень 2014 р. за платіжним дорученням № 189 від 30.01.15 р. на суму 21 881 грн.

Відповідно, виникає необхідність визначення та застосування ефективного способу правового захисту позивача.

З врахуванням вищевказаної правової позиції Європейського суду з прав людини, а також положень ч. 2 ст. 245 КАС України, згідно якої у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, суд вважає належним та ефективним обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, тому задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Коригування інтегрованої картки особового рахунку позивача шляхом включення до неї відомостей про відсутність податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 21 881 грн. призведе до невідображення у картці інформації про порушення строків розрахунку по вказаному податку, відсутності підстав для нарахування штрафних санкцій та відсутності необхідності відповідні рішення оскаржувати.

Окремо суд зазначає, що проблема незарахування до бюджету вчасно перерахованих платниками податків коштів у зв'язку з введенням до банків тимчасових адміністрацій носить масовий характер, що є підставою для вжиття Державною фіскальною службою України відповідних заходів для її однакового вирішення.

Зокрема, згідно п. 4 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.14 р. №236, ДФС відповідно до покладених на неї завдань: 1) узагальнює практику застосування законодавства з питань, що належать до компетенції ДФС, розробляє пропозиції щодо вдосконалення законодавчих актів, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правових актів міністерств та в установленому порядку подає їх Міністру фінансів; 2) розробляє проекти законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, наказів Мінфіну з питань, що належать до сфери діяльності ДФС; 41) проводить аналіз надходження податків і зборів, інших платежів, визначених Податковим та Митними кодексами України, Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", вивчає вплив макроекономічних показників і змін законодавства на надходження податків, інших платежів, розробляє пропозиції щодо збільшення їх обсягу та зменшення втрат бюджету; 62) виявляє причини та умови, що призвели до вчинення кримінальних та інших правопорушень у сфері оподаткування, митній та бюджетній сферах, вживає заходів до їх усунення, тощо.

Щодо ситуації з проблемними банками вказані повноваження Державною фіскальною службою України використані не були, що призводить до застосування до платників - клієнтів проблемних банків штрафних санкцій за відсутності їх вини у незарахування коштів до бюджету.

Також суд зазначає, що погашення позивачем заборгованості з недоїмки за грудень 2014 р. відбулося саме за рахунок зарахування наростаючим підсумком на погашення заборгованості з ПДВ за грудень 2014 р. сплати позивачем податку за наступні періоди, що не свідчить про підтвердження факту наявності недоїмки, оскільки позивач як платник позбавлений права обирати період, за який відбувається погашення податкових зобов'язань, і відображена у картці платника заборгованість за фактично незараховані до бюджету згідно платіжного доручення від № 189 від 30.01.15 р. кошти у розмірі 21 881 грн. погашається автоматично, у зв'язку з зарахуванням коштів наростаючим підсумком по факту будь-якої проплати по конкретному рахунку.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 250, 257-262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкову вимогу від 08.11.17 р. №92186-17 та рішення про опис майна в податкову заставу від 08.11.17 р. №92186-17, винесені Головним управлінням ДФС у м. Києві.

3. Зобов'язати Головне управління ДФС у Київській області здійснити коригування даних у інтегрованій картці особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгазінвест" шляхом включення до неї відомостей про сплату суми 21 881 грн. за податковою декларацією з ПДВ за грудень 2014 року згідно платіжного доручення № 189 від 30.01.15 р.

4. Присудити до стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгазінвест" 1600 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області.

5. Рішення може бути оскаржене в порядку ст. 295 КАС України шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 13.02.18 р.