Справа № 826/3152/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

15 лютого 2018 року справа №826/3152/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1)
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, Уповноважена особа ОСОБА_2І.)
треті особи1. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - третя особа 1, Фонд) 2. Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" (далі по тексту - третя особа 2, ПАТ "КБ "Хрещатик")
про1) визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не зняття тимчасових обмежень на здійснення банком операцій з рахунку позивача НОМЕР_2 на залишок коштів в сумі 100 000,00 грн. та не надання до Фонду змін (уточнень/доповнень/інформації), а саме: - змін до бази даних про вкладників ПАТ "КБ "Хрещатик" про вкладника ОСОБА_1 щодо зняття тимчасового обмеження з рахунку НОМЕР_2 на залишок коштів в сумі 100 000,00 грн.; - змін до переліку вкладників, за яким вкладники ПАТ "КБ "Хрещатик" мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду щодо внесення інформації про вкладника ОСОБА_1 в переліку на залишок коштів в сумі 100 000,00 грн. на рахунку НОМЕР_2 та виплати коштів гарантованого відшкодування в сумі 100 000,00 грн. в межах гарантованої Фондом суми; 2) зобов'язання відповідача зняти будь-які тимчасові обмеження на здійснення банком операцій з рахунку вкладника ОСОБА_1 НОМЕР_2 на залишок коштів в сумі 100 000,00 грн. та надати до Фонду зміни (уточнення/доповнення/інформацію), а саме: - змін до бази даних про вкладників ПАТ "КБ "Хрещатик" про вкладника ОСОБА_1 щодо зняття тимчасового обмеження з рахунку НОМЕР_2 на залишок коштів в сумі 100 000,00 грн.; - змін до переліку вкладників, за яким вкладники ПАТ "КБ "Хрещатик" мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду щодо внесення інформації про вкладника ОСОБА_1 в переліку на залишок коштів в сумі 100 000,00 грн. на рахунку НОМЕР_2 та виплати коштів гарантованого відшкодування в сумі 100 000,00 грн. в межах гарантованої Фондом суми
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом, оскільки вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття обмежень з рахунку та не надання до Фонду інформації про позивача для внесення відповідних змін до переліку вкладників, за яким вкладники ПАТ "КБ "Хрещатик" мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки вона суперечить вимогам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та порушує право на отримання гарантованої суми вкладу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/3152/17; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ПАТ "КБ "Хрещатик"; закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач письмового заперечення проти позову та відповідних доказів до суду не надав.

Третя особа 1 подала заперечення проти позову, у якому зазначила про відсутність інформації про позивача у переданому Уповноваженою особою переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв'язку із чим дані про позивача не могли бути враховані при складанні та затвердженні Загального реєстру, а також вказала про право Уповноваженої особи виявляти нікчемні правочини та повідомляти сторін про нікчемність вчиненого ними правочину.

Третя особа 2 письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не подавала.

Позивач також подав додаткові пояснення, у яких підтримав заявлені позовні вимоги та зазначив, що ОСОБА_1 є вкладником ПАТ "КБ "Хрещатик" та має право на повернення гарантованої суми вкладу за рахунок Фонду, а по закінченню перевірки правочинів Уповноважена особа зобов'язана зняти тимчасові обмеження з рахунку позивача та надати відповідні зміни, та/або доповнення, та/або уточнення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду відповідно до Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09 серпня 2012 року №14.

В судове засідання 17 серпня 2017 року представник позивача не прибув, попередньо подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, представники відповідача та третіх осіб до суду також не прибули, у зв'язку із чим, на підставі частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось; на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, звертає увагу на наступне.

Між ПАТ "КБ "Хрещатик" (банк) та ОСОБА_3 (вкладник) укладено договір №245D-631335 банківського вкладу "Осінній оксамит" в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (6 місяців) від 20 жовтня 2015 року.

Пунктом 1.1 договору 1 передбачено, що банк приймає грошові кошти вкладника на вкладний (депозитний) рахунок, що відкривається банком на його ім'я в сумі 100 000,00 грн. на термін з 20 жовтня 2015 року по 20 квітня 2016 року. Банк повертає вкладнику суму вкладу та сплачує проценти на умовах та в порядку, встановлених цим договором.

Пунктом 1.2 договору визначено, що процентна ставка на вклад встановлюється в розмірі 24,25% процентів річних.

Згідно з випискою по особовому рахунку та квитанцією від 20 жовтня 2015 року №DP 220160 на вкладний рахунок ОСОБА_3 надійшли грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн.

01 квітня 2016 року між ОСОБА_3 (вкладник) та ОСОБА_1 (новий вкладник) укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого вкладник передав, а новий вкладник одержав право вимоги виконання юридичною особою за законодавством України - ПАТ "КБ "Хрещатик", зобов'язань, що випливають з договору №245D-631335 банківського вкладу "Осінній оксамит" в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (6 місяців) від 20 жовтня 2015 року, укладеного між вкладником та боржником; розмір відступлення права вимоги: 100 000,00 грн. основного боргу (вкладу) та нараховані відсотки.

ОСОБА_3 подала до ПАТ "КБ "Хрещатик" письмове повідомлення (вх. №1451/1 від 01 квітня 2016 року) про те, що 01 квітня 2016 року на підставі статті 516 Цивільного кодексу України нею здійснено відступлення права вимоги боргу по договору №245D-631335 банківського вкладу "Осінній оксамит" в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (6 місяців) від 20 жовтня 2015 року на користь нового вкладника - ОСОБА_1 в сумі 100 000,00 грн., а також про те, що банку належить здійснити сплату боргу в розмірі вищевказаної суми на користь нового вкладника за його вказівками і вимогами.

Крім того, 01 квітня 2016 року між ПАТ "КБ "Хрещатик", ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено додатковий договір №1 до договору №245D-631335 банківського вкладу "Осінній оксамит" в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (6 місяців) від 20 жовтня 2015 року, за умовами якого викладено договір банківського вкладу у новій редакції, де вкладником значиться ОСОБА_1, а банк приймає грошові кошти вкладника на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2, що відкривається банком на його ім'я, в сумі 100 000,00 грн. на термін з 01 квітня 2016 року по 20 квітня 2016 року.

ОСОБА_3 подала в банк 05 квітня 2016 року розпорядження на переказ коштів по договору №245D-631335 банківського вкладу "Осінній оксамит" в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (6 місяців) від 20 жовтня 2015 року щодо здійснення переказу в сумі 100 000,00 грн. на рахунок нового вкладника ОСОБА_1

Разом з тим, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 05 квітня 2016 року №234 "Про віднесення ПАТ "КБ "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 05 квітня 2016 року №463 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "Хрещатик" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку". Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ "КБ "Хрещатик" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05 квітня 2016 року до 04 травня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "КБ "Хрещатик", визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на один місяць з 05 квітня 2016 року до 04 травня 2016 року включно.

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 21 квітня 2016 року №560 продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "Хрещатик" з 05 травня 2016 року до 04 червня 2016 року включно. У відповідності до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "Хрещатик" ОСОБА_2 з 05 травня 2016 року до 04 червня 2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02 червня 2016 року №46-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03 червня 2016 року №913 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "Хрещатик" та делегування повноважень ліквідатора банку". Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "Хрещатик" з 06 червня 2016 року по 05 червня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "КБ "Хрещатик", визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ОСОБА_2

На своєму сайті Фонд оприлюднив інформацію про те, що у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду рішення від 03 червня 2016 року №913 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "Хрещатик" та делегування повноважень ліквідатора банку", Фонд з 09 червня 2016 року розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ "КБ "Хрещатик" з 09 червня 2016 року до 21 липня 2016 року включно можуть звертатись до установ банків-агентів Фонду: АТ "ОЩАДБАНК", ПАТ "ПУМБ", АБ "ПІВДЕННИЙ" та АТ "УКРСИББАНК".

З матеріалів справи вбачається, що з метою включення в перелік вкладників та виплати гарантованої суми відшкодування за вкладами позивач 22 липня 2016 року звернувся до Уповноваженої особи із відповідною заявою та 06 січня 2017 року із вимогою про включення його персональних даних до переліку вкладників та виплатити гарантовану суму відшкодування за вкладом у розмірі 100 000,00 грн. за рахунок Фонду.

У листі від 08 лютого 2017 року №2-2/615 Уповноважена особа повідомила позивача про направлення до Фонду документів щодо завершення у ПАТ "КБ "Хрещатик" перевірки правочинів вкладників на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, внесення доповнень до переліку вкладників та інших пропозицій; рішення щодо вкладів, вимоги за якими пред'являються особами, яким було відступлено право вимоги за договором банківського вкладу або кошти були подаровані, Комісією Фонду з питань тимчасових обмежень здійснення неплатоспроможним банком операцій за вкладами ще не прийнято.

Згідно з випискою по особовому рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_1 вхідний залишок складає 100 000,00 грн.

У листі від 28 квітня 2017 року №3/2229 Уповноважена особа повідомила представника позивача про те, що вкладник ОСОБА_1 включена до переліку вкладників ПАТ "КБ "Хрещатик", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду на суму 103 918,87 грн., у тому числі на залишок коштів на депозитному рахунку НОМЕР_2, щодо якого здійснення операцій банком тимчасово обмежено.

Кошти у розмірі 3 918,87 грн. виплачені позивачу як гарантована сума вкладу за рахунок Фонду.

З наявної копії витягу з додатку 1 до наказу ПАТ "КБ "Хрещатик" від 06 вересня 2016 року №10609 "Про відображення в обліку вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб" - перелік вкладників ПАТ "КБ "Хрещатик", заблоковані рахунки яких включені до загальної суми вимог Фонду станом на 16 червня 2016 року, за порядковим номером №23 зазначено інформацію про ОСОБА_1, зокрема про суму залишку на вкладному рахунку НОМЕР_2 у розмірі 100 000,00 грн. за договором №245D-631335/1.

Згідно з випискою по рахунку НОМЕР_2 з рахунку ОСОБА_1 списано 100 000,00 грн. в якості гарантованої суми згідно з наказом від 06 вересня 2016 року №10609.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За визначенням статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Частиною першою статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 1 та частини третьої статті 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 3№) призначає працівників, до повноважень яких належить проведення моніторингу стану дотримання банком вимог порядку формування та ведення баз даних про вкладників, проведення банком банківських операцій, у тому числі збір інформації та копій документів, необхідних для підготовки проекту плану врегулювання, забезпечення проведення оцінки активів банку в порядку, встановленому Фондом (у тому числі заборгованості за кредитами перед банком, наявності та вартості забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами, заборгованості за цінними паперами, що є у власності банку, вимог банку до клієнта за списаною безнадійною заборгованістю та наявності і вартості забезпечення виконання зобов'язань за такою заборгованістю тощо); 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами відповідно до цього Закону та затверджує реєстри відшкодувань вкладникам у порядку та у черговості, що встановлені нормативно-правовими актами Фонду; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб; 8) встановлює додаткові вимоги до порядку розкриття банками інформації для вкладників про умови надання банківських послуг із залучення вкладів.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Частина друга статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з частиною четвертою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення); 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - один рік до дня прийняття такого рішення); 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Таким чином, Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" гарантує повернення кожному вкладнику банку суми відшкодування коштів за вкладом, у межах гарантованої суми відшкодування; відмовлено у відшкодуванні коштів за вкладом може бути лише за наявності підстав, передбачених частиною четвертою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За правилами частин першої-другої статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Частиною третьою статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (далі по тексту - Положення) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, окрім іншого, перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення.

Переліки, зазначені у цьому пункті, надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються назви переліків, кількість інформаційних рядків та підсумкові значення сум.

Перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (далі - Перелік), формується за структурою, визначеною додатком 4 до цього Положення, та не включає інформацію про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Пунктами 1, 2 розділу ІІІ Положення визначено, що Фонд завантажує поданий уповноваженою особою Фонду Перелік до програмно-апаратного комплексу Фонду та здійснює його перевірку в частині: 1) невключення до Переліку інформації про рахунки вкладників, розмір залишку гарантованої суми яких становить менше 10 гривень або більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, незалежно від кількості вкладів в одному банку; 2) невключення до Переліку інформації про рахунки: вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону; за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону; 3) наявності необхідних для проведення ідентифікації реквізитів вкладника; 4) коректності реквізитів вкладника та іншої інформації.

Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Відповідно до пунктів 4, 5 розділу ІІІ Положення на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України (здійснює перерахування гарантованої суми відшкодування та передачу інформації про вкладників, яким здійснюється виплата відшкодування, до банків-агентів відповідно до умов договорів із банками-агентами) не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Фонд здійснює відшкодування коштів за вкладами відповідно до Загального реєстру за частинами Загального реєстру.

Якщо виплати відшкодувань розпочинаються під час дії тимчасової адміністрації, до першої частини Загального реєстру включаються ГСР за вкладами, щодо яких Фондом або уповноваженою особою Фонду не обмежено здійснення банком операцій (з причин відсутності первинних документів, виявлення помилкових записів, невідповідності реквізитів вкладника первинним документам тощо): за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку; за договорами банківського рахунку.

Якщо виплати відшкодувань розпочинаються під час ліквідації, до першої частини Загального реєстру включаються ГСР за вкладами, щодо яких Фондом або уповноваженою особою Фонду не обмежено здійснення банком операцій (з причин відсутності первинних документів, виявлення помилкових записів, невідповідності реквізитів вкладника первинним документам тощо): за договорами банківського вкладу незалежно від закінчення строку їх дії; за договорами банківського рахунку.

ГСР за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчується після початку тимчасової адміністрації, виплачуються після прийняття рішення про ліквідацію банку.

До чергових частин Загального реєстру включаються ГСР за договорами банківського вкладу, що не були включені до першої частини Загального реєстру, та за договорами банківського рахунку після отримання Фондом інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Частини Загального реєстру та дати початку виплат за ними затверджуються виконавчою дирекцією Фонду.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку рахунків до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку рахунків Реєстру відшкодувань вкладникам (Загального реєстру); 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Реєстру відшкодувань вкладникам (Загального реєстру).

При цьому Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації доповнення до переліку рахунків, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Як вбачається із відповідей Уповноваженої особи та доказів, перелічених вище, позивача включено до переліку вкладників ПАТ "КБ "Хрещатик", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду на суму 100 000,00 грн., однак на вкладний рахунок накладені тимчасові обмеження у зв'язку із проведення перевірки правочинів на наявність ознак нікчемності.

Згідно з частиною другою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина третя статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Так, згідно з абзацом пунктом 5 розділу ІІ Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 26 травня 2016 року №826 (далі по тексту - Порядок), перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку.

Відповідно до положень пунктів 7-9 Порядку за наслідками проведення перевірки Комісією складаються та подаються на розгляд Уповноваженій особі Фонду пропозиції та висновки, які оформлюються відповідним актом(ами) перевірки.

Уповноважена особа Фонду протягом двох робочих днів з дня подання відповідного акта перевірки розглядає пропозиції й висновки, викладені у ньому, та у разі згоди з висновками готує та підписує відповідний розпорядчий документ та вчиняє інші необхідні дії.

У розпорядчому документі зазначається інформація про наявність/відсутність обґрунтованих підстав нікчемності правочинів (договорів) та обов'язково додається перелік нікчемних правочинів (договорів) із зазначенням номера рахунку/договору, назви операції, підстави нікчемності (норма закону) щодо кожного правочину (договору).

Про прийняте рішення Уповноважена особа Фонду повідомляє протягом одного робочого дня Фонд, сторони виявленого нікчемного правочину (договору) та у разі потреби - правоохоронні органи.

У листі сторонам нікчемного правочину (договору) обов'язково зазначаються:

підстава застосування наслідків нікчемності правочину (норма закону);

інформація щодо порядку застосування наслідків нікчемності.

Рішення про зняття обмежень на здійснення неплатоспроможним банком операцій за правочином (договором), щодо якого було встановлено нікчемність, приймається Фондом за наслідками здійснення Уповноваженою особою Фонду перевірки документів, пов'язаних із вчиненням правочинів (укладенням договорів), або на підставі рішення суду про визнання правочину (договору) дійсним, яке набрало законної сили.

Прийняте Фондом рішення про зняття обмеження на операції направляється до Уповноваженої особи Фонду не пізніше наступного робочого дня після його прийняття.

З наведених норм Порядку слідує, що за наслідками перевірки правочинів Уповноважена особа приймає рішення про наявність або про відсутність обґрунтованих підстав нікчемності правочинів; при цьому виявлення ознак нікчемності правочину є обов'язковою підставою для повідомлення про це сторін правочину.

Разом з тим, як зазначає позивач, та не спростовано відповідачем, за результатами перевірки рішення про встановлення нікчемності правочину - договору №245D-631335 банківського вкладу "Осінній оксамит" в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (6 місяців) від 20 жовтня 2015 року та додаткового договору до нього від 01 квітня 2016 року, не приймалося, що вказує про відсутність підстав для обмежень за таким правочином.

Вирішуючи питання про ймовірну нікчемність правочину, суд зазначає, що відповідачем не наведено будь-яких ознак нікчемного правочину неплатоспроможного банку, передбачених частиною третьою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, та не вказано підстав для визнання договору банківського вкладу нікчемним.

Отже, враховуючи викладене та наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є вкладником ПАТ "КБ "Хрещатик", який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, і правові підстави для обмеження виплат за вкладним рахунком відсутні, що також фактично визнається відповідачем з огляду на включення позивача до переліку вкладників ПАТ "КБ "Хрещатик", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду на суму 100 000,00 грн.

Єдиною підставою для не виплати гарантованої суми вкладу є тимчасові обмеження за вкладним рахунком позивача.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (в редакції, чинній на момент вирішення спору) передбачено, що неплатоспроможний банк має право надати до Фонду зміни, та/або доповнення, та/або уточнення до бази даних про вкладників (далі - зміни до бази даних). Зміни до бази даних надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом, у якому зазначаються:

тип змін до бази даних (зміна реквізитів вкладника без зміни гарантованої суми відшкодування, тимчасове обмеження (з причини відсутності первинних документів, виявлення помилкових записів, невідповідності реквізитів вкладника первинним документам тощо), зняття тимчасового обмеження, зміна сум залишків коштів тощо);

кількість інформаційних рядків, що змінюються;

підсумкові значення сум у файлі змін (для ідентифікації файла за записами, що змінюються).

Усі зміни до бази даних про вкладників надаються окремими файлами відповідно до їх типу, сформованими за правилами формування csv файлів згідно з додатком 1 до цього Положення. Опис можливих змін до бази даних про вкладників наведено в додатку 2 до цього Положення.

Однак, не зважаючи на відсутність перешкод для виплати позивачу гарантованої суми вкладу та для обмежень за вкладним рахунком відповідач, не надав до Фонду відповідні зміни до бази даних про вкладників на паперових та електронних носіях разом із відповідним супровідним листом в частині зняття тимчасового обмеження виплат за вкладним рахунком позивача, що свідчить про протиправну бездіяльність Уповноваженої особи та є підставою для зобов'язання вчинити відповідні дії й задоволення позову в цій частині.

Разом з тим, суд не погоджується із вимогами в частині, що стосується визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не зняття тимчасових обмежень на здійснення банком операцій з рахунку позивача та щодо не надання до Фонду змін до переліку вкладників, за яким вкладники ПАТ "КБ "Хрещатик" мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки зняття обмежень здійснюється шляхом подання до Фонду відповідних зміни до бази даних про вкладників відповідно до пункту 3 розділу ІІ Положення, а ОСОБА_1 вже включена до переліку вкладників ПАТ "КБ "Хрещатик", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду на суму 100 000,00 грн., про що встановлено вище.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість підстав для не зняття обмежень з вкладного рахунку позивача з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Окремо суд вважає за необхідне висловитись щодо підсудності даного спору адміністративному суду.

Суду відома позиція Верховного суду України, викладена у постановах від 16 лютого 2016 року у справі №826/2043/15 та від 15 червня 2016 року у справі №826/20410/14, згідно з якою на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів, а спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства; разом з тим, на думку суду, така позиція є помилковою, виходячи із наступного.

Висновок Верховного Суду України зводиться до того, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на правовідносини, які врегульовані нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому спори, які виникають на стадії ліквідації банку, належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Проте, на думку суду, застосування норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у контексті спірних правовідносин є помилковим, виходячи з такого.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" банкрутство - це визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури; неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Пункт 2 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що справи про банкрутство підвідомчі господарським судам.

З наведеного слідує, що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" регулюються відносини щодо відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, які вирішуються в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Разом з цим, частиною третьою статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Суд звертає увагу, на те, що спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним Законом, що визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України.

Частина восьма статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що дія Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на банки не поширюється.

У свою чергу норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачають особливу процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку, відмінну від порядку ліквідації банкрута, яка здійснюється шляхом застосування судових процедур банкрутства згідно із Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме: виведення неплатоспроможного банку з ринку здійснюється на підставі відповідної постанови Правління Національного банку України за правилами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що не передбачає порушення справи про банкрутство в господарському суді.

Суд також зауважує, що за суб'єктним складом відповідачів та характером виконуваних ними функцій дана справа є публічно-правовим спором.

Так, згідно з частиною першою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом пункту 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до визначення пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, спір набуває ознак публічно-правового за наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, які виконують владні управлінські функції.

За визначенням статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Частина перша статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює зокрема такі функції: здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків.

Відповідно до положень частин першої-третьої статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Усі або частина повноважень Фонду, визначені цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду. У разі делегування повноважень кільком уповноваженим особам Фонд зазначає обсяг повноважень кожної з них. Здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговано тільки одній уповноваженій особі.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що Фонд та уповноважена особа Фонду виконують управлінські владні функції, визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у тому числі по виконанню дій із забезпечення виведення банку з ринку та організації виплат відшкодувань за вкладами.

Зазначене кореспондується із позицією, викладеною у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів", а саме у пункті 25 зазначеної постанови Пленум Вищого адміністративного суду України вказав наступне: "Відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права.

Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України".

Крім того, з урахуванням наведеного суд вважає за необхідне зазначити, що спірні правовідносини виникли між вкладником і Уповноваженою особою Фонду як наслідок запровадження процедури ліквідації банку, а не у межах процедури банкрутства, та без участі банку, як боржника

Отже, суд приходить до висновку, що даний спір з приводу виконання відповідачем владних управлінських функцій є публічно-правовим та має розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

В частині розподілу судових витрат Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Пункт 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент звернення до суду) витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Частина третя зазначеної статті визначає, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Так, статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" (в редакції чинній на момент звернення до суду) визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Судом встановлено, що згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1600 грн., відповідно, розмір компенсації витрат на правову допомогу не повинен перевищувати 640,00 грн. за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

На підтвердження вказаних обставин позивач має надати суду докази надання правової допомоги адвокатом або іншим фахівцем в галузі права, наприклад, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги, документи та первинні документи, що підтверджують фактичне надання послуг, докази сплати витрат на правову допомогу.

З наданих позивачем документів вбачається, що між позивачем (замовник) та адвокатом ОСОБА_4 укладено договір №15 про надання правової допомоги адвокатом від 08 листопада 2016 року, за умовами якого адвокат зобов'язався надати юридичні послуги або здійснити певну діяльність, а замовник зобов'язався оплатити зазначені послуги або діяльність.

Згідно із завданням №1 сторони погодили умови наступного завдання замовника: надання правової допомоги щодо захисту прав споживачів банківських послуг та отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду в розмірі 103 918,87 грн., у тому числі за додатковим договором №1 від 01 квітня 2016 року до договору №245D-631335 банківського вкладу "Осінній оксамит" в національній валюті із щомісячною сплатою процентів від 20 жовтня 2015 року та відкритого рахунку НОМЕР_2 в ПАТ "КБ "Хрещатик" на залишок коштів в сумі 100 000,00 грн.

Відповідно до акта виконаних робіть від 31 січня 2017 року адвокат ОСОБА_4 в січні 2017 року надала, а ОСОБА_1 отримала правову (адвокатську допомогу), а саме складання адміністративного позову, кількість витрачених годин 4; розмір погодинної оплати 617,60 грн.; сума, що підлягає сплаті, становить 2 470,40 грн.

До справи залучено копію ордера про надання правової допомоги серії КС №188024 від 08 листопада 2016 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та витягу з Єдиного реєстру адвокатів України.

Враховуючи викладене, та за відсутності доказів, які б вказували на перевищення граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу, та можливість відшкодування витрат на правничу допомогу згідно норм нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу та присудити на користь позивача також витрати на правову допомогу у розмірі 2 470,40 грн.

Крім того, на користь позивача належить присудити сплачений ним судовий збір у розмірі 1 280,00 грн. за рахунок коштів Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (02222, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 (АДРЕСА_2; ідентифікаційний код в ) щодо не надання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідних змін до бази даних про вкладників Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" на паперових та електронних носіях разом із відповідним супровідним листом в частині зняття тимчасових обмежень на здійснення операцій за вкладним рахунком ОСОБА_1 НОМЕР_2 на залишок коштів в сумі 100 000,00 грн.

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідних змін до бази даних про вкладників Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" на паперових та електронних носіях разом із відповідним супровідним листом в частині зняття тимчасових обмежень на здійснення операцій за вкладним рахунком ОСОБА_1 НОМЕР_2 на залишок коштів в сумі 100 000,00 грн.

4. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів Державного бюджету України понесені нею судові витрати у розмірі 3 750,40 грн. у тому числі, по сплаті судового збору у розмірі 1 280,00 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень нуль копійок) та витрати на правову допомогу у розмірі 2 470,40 грн. (дві тисячі чотириста сімдесят гривень сорок копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Кузьменко