Справа № 820/3468/17
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Старосєльцева О.В.

07 лютого 2018 р. м. ХарківСправа № 820/3468/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Старосуда М.І.

суддів: Яковенка М.М. , Лях О.П.

при секретарі судового засідання Жданюк А.О.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Красота та здоровя" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2017, повний текст складено 11.12.17 по справі № 820/3468/17

за позовом Головного управління ДФС у Харківській області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Красота та здоровя"

про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна та накладення арешту на кошти,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнень просив:

1) підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю Красота та здоров'я", застосованого на підставі рішення начальника Головного управління ДФС у Харківській області від 14.08.2017 року №13229/10/20-40-14-21-16.

2) накласти арешт на кошти, які перебувають на рахунках товариства з обмеженою відповідальністю "Красота та Здоров'я" (м. Харків, вул. Сомівська, 12-Б, ), відкритих у банківських установах: ПАТ "Банк Восток" номер рахунку 2217, АТ "ОТП Банк" номер рахунку 7971, АТ "ОТП Банк" номер рахунку 7971, АТ "ОТП Банк" номер рахунку 7971.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2017р. адміністративний позов задоволено частково.

Накладено арешт на кошти, які перебувають на рахунках товариства з обмеженою відповідальністю "Красота та Здоров'я" (м. Харків, вул. Сомівська, 12-Б, ), відкритих у банківських установах: ПАТ "Банк Восток" номер рахунку 2217, АТ "ОТП Банк" номер рахунку 7971, АТ "ОТП Банк" номер рахунку 7971, АТ "ОТП Банк" номер рахунку 7971.

В іншій частині адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову в цій частині та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що застосування арешту коштів є можливим лише у разі існування арешту майна, застосованого згідно з п.94.2 ст.94 ПК України і на підставі п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, згідно якого органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу. Однак, позивач не надав будь-яких доказів, що на час виникнення спірних правовідносин у відповідача був податковий борг та відсутнє майно для погашення такого боргу.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що ГУ ДФС у Харківській області 24.07.2017 року видано наказ №3460 про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ "Красота та здоров'я" (податковий номер 36226540).

25.07.2017 року відповідач не допустив працівників контролюючого органу до проведення перевірки, що підтверджується актом, складеними ГУ №1682/20-40-14-21-0 від 25.07.2017 року про відмову у допуску посадових осіб до проведення документальної позапланової перевірки відповідача.

14.08.2017 року ГУ ДФС у Харківській області на підставі п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків - ТОВ "Красота та здоров'я".

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з підтвердження факту існування у спірних правовідносинах визначеної п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України обставини для застосування арешту коштів на рахунку платника податків.

Надаючи правову оцінку постанові суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Пунктами 94.4 - 94.6 ст. 94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Арешт майна може бути повним або умовним. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків , яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Колегія суддів зазначає, що пп. 94.19.1 п. 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України передбачено припинення адміністративного арешту майна платника податків у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Отже, враховуючи вимоги ст. 94 ПК України, які визначають арешт коштів на рахунках платника податків у якості складової загального арешту майна, що відрізняється виключно процедурою застосування, а тому застосування арешту коштів є можливим лише у разі існування арешту майна, застосованого згідно з п. 94.2 ст. 94 ПК України.

Таким чином, на час розгляду справи, рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача фактично припинило свою дію, у зв'язку із спливом 96 годин для визнання арешту обґрунтованим і суд першої інстанції відмовив в задоволенні позову про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна.

Враховуючи те, що арешт майна платника податків не підтверджено судом, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування арешту коштів на рахунках відповідача, оскільки такий арешт є складовою загального арешту майна.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач звернувся до суду з позовом про накладення арешту на кошти не у звязку з наявністю у відповідача податкового боргу та відсутністю майна для погашення такого боргу, а у звязку з не допуском працівників контролюючого органу до проведення перевірки. Будь-яких доказів, що на час виникнення спірних правовідносин у відповідача був податковий борг позивач не надав.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про накладення арешту на кошти, які перебувають на рахунках відповідача, відкритих в банківських установах.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п.п.1,2 3, 4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення в частині задоволення позову, неповно зясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що є підставами для скасування оскарженого судового рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняття в цій частині нової постанови про відмову у задоволенні позовної вимоги про накладення арешту на кошти, які перебувають на рахунках товариства з обмеженою відповідальністю "Красота та Здоров'я", відкритих у банківських установах.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Красота та здоровя" задовольнити .

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2017 по справі № 820/3468/17 скасувати в частині задоволення позову про накладення арешту на кошти, які перебувають на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Красота та Здоров'я" (м.Харків, вул.Сомівська, 12-Б, ), відкритих у банківських установах: ПАТ "Банк Восток" номер рахунку 2217, АТ "ОТП Банк" номер рахунку 7971, АТ "ОТП Банк" номер рахунку 7971, АТ "ОТП Банк" номер рахунку 7971.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову Головного управління ДФС у Харківській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Красота та Здоровя" про накладення арешту на кошти, відмовити.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2017р. по справі № 820/3468/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення - з 12.02.2018 року.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5