Справа № 826/11497/17
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року м.Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Борейка Д.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Платинум банк» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2017 року (розглянута у відкритому судовому засіданні, у м.Києві, дата складання повного тексту рішення - відсутня) про залишення позову без розгляду у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Платинум банк» до Головного територіального управління юстиції у м.Києві в особі управління юстиції у м.Києві, Державного реєстратора управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві Томащук Олени Дмитрівни, Державного реєстратора управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві Максименко Лесі Анатоліївни про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Платинум банк» (далі - Позивач) звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного територіального управління юстиції у м.Києві в особі управління юстиції у м.Києві (далі - Відповідач 1), Державного реєстратора управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві Томащук Олени Дмитрівни (далі - Відповідач 2), Державного реєстратора управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві Максименко Лесі Анатоліївни (далі - Відповідач 3) про визнання протиправними та скасувати рішення: державного реєстратора Максименко Л.А., Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, індексний номер рішення: 21277719 від 13 травня 2015 року про припинення іпотеки; державного реєстратора Максименко Л.А., Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, індексний номер рішення: 21236788 від 12 травня 2015 року про припинення обтяжень; державного реєстратора Томащук О.Д., Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, індексний номер рішення: 21288289 від 14 травня 2015 року про припинення іпотеки; державного реєстратора Томащук О.Д., Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, індексний номер рішення: від 14 травня 2015 року 21282597 про припинення обтяжень; державного реєстратора Томащук О.Д., Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, індексний номер рішення: 22015483 від 12 червня 2015 року про припинення іпотеки; державного реєстратора Томащук О.Д., Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, індексний номер рішення: 22014859 від 12 червня 2015 року про припинення обтяжень; державного реєстратора Томащук О.Д., Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, індексний номер рішення: 22014429 від 12 червня 2015 року про припинення іпотеки; державного реєстратора Томащук О.Д., Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, індексний номер рішення: 22013979 від 12 червня 2015 року про припинення обтяжень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2017 року залишено без розгляду позовну заяву.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким поновити ПАТ «Платинум банк» пропущений шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Зокрема апелянт зазначає, що строк звернення із позовом до суду пропущено з поважних причин.

Відповідачем 1 відзив на апеляційну скаргу не подавався; у судовому засіданні представник Відповідача 1 заперечував проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на обгрунтованість та законність прийнятої ухвали про залишення позову без розгляду.

Відповідачі 2, 3 відзиви на апеляційну скаргу не подавали; у судове засіданні їх представники не прибули, однак вказане не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника Відповідача 1, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем пропущено встановлений ч.2 ст.122 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду без поважних причин, а тому наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Так, положеннями статті 122 КАС України визначено. що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Відповідно до положень статті 123 КАС України передбачено пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Положеннями статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Позивачем подано до Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві заяву про можливе вчинення злочину невідомими особами.

За фактом вказаної заяви відкрито кримінальне провадження за №0002075 від 23.02.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме, щодо можливих злочинних дій невстановлених осіб, які в період часу з травня по червень 2015 року, шляхом подання завідомо підроблених документів до реєстраційної служби, шахрайським шляхом заволоділи нерухомим майном, яке належить ПАТ «Платинум банк».

ПАТ «Платинум банк» на той момент не було відомо достовірно, що відповідні документи, які були подані підроблені; кредитний договір не виконаний, а відтак стверджувати, що є підстави про протиправність прийняття рішень державними реєстраторами про припинення іпотеки та фальсифікацію поданих документів не було. На думку апелянта вказане мало бути досліджено в рамках досудового розслідування, яке органами Національної поліції вчинялось надто повільно та безрезультатно.

Позивач посилається на те, що після надання слідчими Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві можливості представникам потерпілого ПАТ «Платинум банк» ознайомитись з матеріалами досудового розслідування, зокрема, лише після ознайомлення з матеріалами реєстраційної справи державних реєстраторів за якими вчинялись дії апелянту достовірно стало відомо про наявність підстав для скасування відповідних рішень.

Також, Позивачем в період з 25.08.2017 року по 04.09.2017 року здійснено внутрішню перевірку та встановлено, що ОСОБА_4 не є, та ніколи не був працівником ПАТ «Платинум банк», а також ніколи не був уповноваженим на подання до Головного територіального управління юстиції у м.Києві заяв про припинення обтяжень, щодо іпотеки та заборони відчуження

За результатами проведеної ПАТ «Платинум банк» оформлено довідку від 11.09.2017 року №10/7560-Л, з якої вбачається, що гр.ОСОБА_4 не перебував у трудових/договірних відносинах з ПАТ «Платинум банк» (том I а.с.49).

Крім того, 10.10.2017 року Головне управління Національної поліції у м.Києві листом №14512/125/23/2-17/П повідомило ПАТ «Платинум банк» про те, що в рамках проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадження ПАТ «Платинум банк» згідно з ст.ст.55-58 КПК України залучено як потерпілого та для об'єктивного проведення почеркознавчої експертизи запропоновано надати оригінали документів з вільними зразками підпису ОСОБА_5 за період 2014-2015 років.

За таких обставин, колегія суддів, вважає, що судом першої інстанції передчасно прийнято рішення про залишення позову без розгляду, адже Позивачем з поважних причин пропущено строк звернення з адміністративним позовом; слід також врахувати, що досудове розслідування на момент звернення з позовом до суду не завершене.

Однак, колегія суддів не приймає до уваги, як на поважну підставу поновлення пропущеного строку, посилання апелянта на те, що ПАТ «Платинум Банк» був позбавлений певний час своєчасно реагувати на протиправні дії як уповноважених осіб ПАТ «Платинум Банк», у зв'язку тим, що на даний час здійснюється процедура ліквідації ПАТ «Платинум Банк».

За приписами частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до частини 8 статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Таким чином, здійснення процедури ліквідації ПАТ «Платинум Банк» не впливає на обов'язок дотримуватись строків звернення з адміністративним позовом, визначених статтею 122 КАС України.

Згідно з п.4 ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадження у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 242, 312, 315, 320, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Платинум банк» задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2017 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст.329 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Постанова складена в повному обсязі 16 лютого 2018 року.