Справа № 826/4986/17
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 січня 2018 року №826/4986/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов ОСОБА_1, (далі - позивач), до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, (далі - РСЦ МВС в м. Києві), в особі в.о. директора Смольянінова Ю.С., (далі - відповідач), про:

- визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у реєстрації автомобіля Mercedes-Benz В 170, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_1, (далі - автомобіль, ТЗ), за позивачем;

- зобов'язання РСЦ МВС в м. Києві зареєструвати автомобіль за позивачем.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що судове рішення, на підставі якого ТЗ зареєстровано за іншою ніж позивач особою, є скасованим, а тому відповідач не мав права відмовляти позивачу у проведенні за ним реєстрації ТЗ. Ухвала суду про скасування заочного рішення набирає законної сили негайно після проголошення та оскарженню не підлягає.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити повністю. Присутні у судовому засіданні представники сторін заявили письмове клопотання про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України від 06.07.2005 р. №2747-IV у редакції, що діяла до 15.12.2017 р.), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

При прийнятті судового рішення по суті судом враховано вимоги п. 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі у редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 р. №2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 р.), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 р. у справі №175/3303/16-ц (провадження №2/175/1328/16) задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс», (далі - ТОВ «Автокредит Плюс»), до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, витребування ТЗ, реєстрації ТЗ, а саме ухвалено:

- стягнути з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Автокредит Плюс» заборгованість за договором фінансового лізингу №K2K7A! від 25.01.2016 р. у розмірі 245295,06 грн.;

- стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТОВ «Автокредит Плюс» заборгованість за договором фінансового лізингу №K2K7A! від 25.01.2016 р., за договорами поруки 1, 2 № K2K7A! від 25.01.2016 р., у розмірі 1000 грн.;

- визнати недійсною довіреність від 25.01.2016 р. №9, видану від імені ТОВ «Автокредит Плюс» на ім'я ОСОБА_6 з моменту її вчинення;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобілю марки Mercedes-Benz, модель: В 170, рік випуску: 2007, тип ТЗ: універсал-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2 оформлений нотаріально на ім'я ОСОБА_7;

- скасувати державну реєстрацію прав власності на автомобіль марки Mercedes-Benz, модель: В 170, рік випуску: 2007, тип ТЗ: універсал-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2 та визнати недійсним свідоцтво серії НОМЕР_5 від 09.02.2016 р., видане Центром 8043 м. Київ про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки Mercedes-Benz, модель: В 170, рік випуску: 2007, тип ТЗ: універсал-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, видане 09.02.2016 р. на ім'я ОСОБА_7;

- скасувати державну реєстрацію прав Mercedes-Benz, модель: В 170, рік випуску: 2007, тип ТЗ: універсал-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_3 та визнати недійсним свідоцтво серії НОМЕР_4 від 01.03.2016 р., видане Київ про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки Mercedes-Benz, модель: В 170, рік випуску: 2007, тип ТЗ: універсал-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_3 видане 01.03.2016 р. на ім'я ОСОБА_1;

- витребувати у ОСОБА_1 транспортний засіб - автомобіль марки Mercedes-Benz, модель: В 170, рік випуску: 2007, тип ТЗ: універсал-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_3 та передати транспортний засіб, автомобіль марки Mercedes-Benz, модель: В 170, рік випуску: 2007, тип ТЗ: універсал-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_3 представникам ТОВ «Автокредит Плюс»;

- зареєструвати транспортний засіб, автомобіль марки Mercedes-Benz, модель: В 170, рік випуску: 2007, тип ТЗ: універсал-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1, - за ТОВ «Автокредит Плюс», надавши повноваження представникам ТОВ «Автокредит Плюс» в будь-якому сервісному центрі МВС України отримати (відновити) свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки Mercedes-Benz, модель: В 170, рік випуску: 2007, тип ТЗ: універсал-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1.

В подальшому ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2017 р. у справі №175/3303/16-ц (провадження №2/175/1328/16) задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 р. у вказаній справі, заочне рішення - скасовано, справу призначено до розгляду у загальному порядку.

07.02.2017 р. представник ОСОБА_1 звернувся до РСЦ МВС в м. Києві із запитом, за результатами розгляду якого, листом від 14.02.2017 р. №31/26-69 Аз позивача повідомлено, що:

- 11.12.2007 р., на підставі довідки-рахунку ЄГП749989 від 11.12.2007 р., виданої СП «Автомобільний дім Україна Мерседес-Бенц», ТЗ зареєстрований за ОСОБА_8;

- 12.01.2016 р., на підставі договору купівлі-продажу від 31.12.2015 р. №993/8044, ТЗ перереєстрований на ТОВ «Автокредит Плюс»;

- 09.02.2016 р., на підставі договору купівлі-продажу від 06.02.2016 р. №197/8043/Т2, ТЗ перереєстрований на ОСОБА_7;

- 01.03.2016 р., на підставі договору купівлі-продажу від 01.03.2016 р. №392/8043/Т2, ТЗ перереєстрований на ОСОБА_1;

- 22.12.2016 р., на підставі рішення суду від 18.10.2016 р. у справі №175/3303/16-ц, скасовано дві останні реєстраційні операції.

Станом на 14.02.2017 р. власником ТЗ є ТОВ «Автокредит Плюс».

16.03.2017 р. представник ОСОБА_1 звернувся до РСЦ МВС в м. Києві із запитом, у якому просив поновити реєстрацію ТЗ за ОСОБА_1 у зв'язку зі скасуванням рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 р. у справі №175/3303/16-ц, а також зняти всі обмеження, накладені на ТЗ.

За результатами розгляду вказаного запиту, РСЦ МВС в м. Києві листом від 22.03.2017 р. №31/26-155 Аз надано відповідь, що спір стосовно ТЗ остаточно у судовому порядку не вирішено, ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2017 р. у справі №175/3303/16-ц не зобов'язано ініціатора розшуку зняти накладені обмеження щодо припинення розшуку ТЗ та поновлення його реєстрації в РСЦ на ім'я ОСОБА_1, а тому питання щодо подальшої реєстрації ТЗ буде вирішуватися після надходження відповідного судового рішення.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду із позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 р. №889 «Про утворення територіальних органів з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ» створено РСЦ МВС в м. Києві.

У відповідності до ч. 4 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків (ч. 1 ст. 34 Закону).

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків, визначена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. №1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2009 р. №1371), (далі - Порядок №1388 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 8 Порядку №1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух").

Вказаним пунктом визначено перелік документів, які підтверджують правомірність придбання ТЗ.

Також п. 8 Порядку №1388 передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Відповідно до п. 15 Порядку №1388, під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби (крім випадків реєстрації нових транспортних засобів, перереєстрації транспортних засобів у зв'язку із зміною найменування та адреси юридичних осіб, прізвища, імені чи по батькові, місця проживання фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, вибракування їх у цілому) підлягають огляду фахівцями експертної служби МВС з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними в поданих власником для реєстрації документах. За результатами огляду в документах, які подаються для державної реєстрації, робиться відповідна відмітка або складається акт огляду.

У разі наявності відомостей про арешт або розшук транспортного засобу його реєстрація не проводиться. Реєстрація транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, проводиться за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні.

Питання з приводу проведення державної реєстрації транспортних засобів також урегульовані Інструкцією про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 р. №379, (далі - Інструкція).

Так, згідно п. 3.1 Інструкції, для проведення реєстрації ТЗ посадовими особами Центру приймаються до розгляду письмові заяви власників ТЗ - фізичних або юридичних осіб, зразки яких наведено в додатках 1, 2 до цієї Інструкції.

Реєстрація ТЗ здійснюється на підставі заяви власника, документа, що посвідчує його особу, правомірність придбання ТЗ, відповідність конструкції ТЗ встановленим вимогам безпеки дорожнього руху.

При зверненні особи, уповноваженої в установленому порядку власником - фізичною особою ТЗ здійснювати реєстрацію ТЗ, обов'язково подається примірник нотаріально посвідченої довіреності.

Після прийняття заяви посадовою особою Центру проводяться огляд ТЗ, перевірка документів та транспортного засобу за наявними базами даних АІС та в разі прийняття рішення щодо реєстрації після сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Пунктом 3.18 Інструкції визначено, що документи, які стали підставою для реєстрації ТЗ, підшиваються до справи працівниками Центру.

З викладеного вбачається, що реєстрація ТЗ здійснюється на підставі поданої заяви.

Однак, як пояснила у ході судового розгляду справи представник відповідача та що не спростовано представником позивача, із заявою для здійснення реєстрації ТЗ ні позивач, ні її уповноважений представник до Центру не зверталися. Адвокатський запит, у свою чергу, не є тим документом, на підставі якого проводиться реєстрація ТЗ.

Крім того, у судовому засіданні представник відповідача зазначила та надала підтверджуючі документи, що ТЗ оголошено в розшук Шевченківським УП ГУНП в місті Києві. Також за фактом заволодіння шахрайським шляхом майном (ТЗ) фінансово-промислової групи «Приватбанк» та безпосередньо ТОВ «Автокредит Плюс» проводиться досудове розслідування у рамках кримінальних проваджень №0001952 та №0001102.

Суд, у свою чергу, зауважує, що, як встановлено у ході судового розгляду справи та вже зазначено вище у тексті судового рішення, заочним рішенням у справі №175/3303/16-ц, у тому числі, скасовано державну реєстрацію прав на ТЗ за ОСОБА_1, ухвалено витребувати у ОСОБА_1 Андріївни ТЗ та передати ТЗ представникам ТОВ «Автокредит Плюс», а також зареєструвати ТЗ за ТОВ «Автокредит Плюс», надавши повноваження представникам ТОВ «Автокредит Плюс» в будь-якому сервісному центрі МВС України отримати (відновити) свідоцтво про реєстрацію автомобіля.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2017 р. у справі №175/3303/16-ц задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 р. у вказаній справі, заочне рішення - скасовано, справу призначено до розгляду у загальному порядку.

За результатами розгляду справи №175/3303/16-ц, як встановлено судом, 07.09.2017 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області прийнято заочне рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Автокредит Плюс» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволено:

- стягнено з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Автокредит Плюс» заборгованість за договором фінансового лізингу №K2K7A! від 25.01.2016 р. у розмірі 245295 грн;

- стягнено солідарно з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Автокредит Плюс» заборгованість за договором фінансового лізингу №K2K7A! від 25.01.2016 р., за договорами поруки 1, 2 № K2K7A! від 25.01.2016 р., у розмірі 1000 грн.

При цьому, як вбачається зі змісту вказаного рішення, ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.07.2017 р. позовні вимоги ТОВ «Автокредит Плюс» роз'єднано та, як наслідок, виділено в окреме провадження позовні вимоги до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1 про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, витребування транспортного засобу, реєстрацію транспортного засобу.

В подальшому ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2017 р. у справі №175/2338/17 (провадження №2/175/969/17) позовну заяву ТОВ «Автокредит Плюс» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1 про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, витребування транспортного засобу, реєстрацію транспортного засобу, повернуто позивачу у зв'язку з непідсудністю справи даному суду.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень, (далі - ЄДРСР), як встановлено судом, не міститься інформації про оскарження ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2017 р. у справі №175/2338/17 (провадження №2/175/969/17) та про те, що ТОВ «Автокредит Плюс» зверталося у судовому порядку із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1 про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, витребування транспортного засобу, реєстрацію транспортного засобу, із дотриманням територіальної підсудності.

Отже, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що на час розгляду та вирішення даної справи, іншого судового рішення, ніж заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 р. у справі №175/3303/16-ц, яким би було вирішено спір між ТОВ «Автокредит Плюс» та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1 про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, витребування транспортного засобу, реєстрацію транспортного засобу, не існує. Принаймні інформації та документів, які б спростували викладене, сторонами суду не надано, а судом самостійно не отримано, хоча ним вчинялися дії, спрямовані на таке отримання.

При цьому, як вже зазначено, заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 р. у справі №175/3303/16-ц є скасованим шляхом постановлення ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28.02.20017 р. у такій справі.

Вказана ухвала оскарженню не підлягала.

Згідно з ч. 3 ст. 231, ч. 1 ст. 232 Цивільного процесуального кодексу України, (далі - ЦПК України у редакції, чинній на момент постановлення ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2017 р. у справі №175/3303/16-ц (провадження №2/175/1328/16), у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на викладене суд зауважує, що заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 р. у справі №175/3303/16-ц скасовано саме з тієї підстави, що передбачена ч. 1 ст. 232 ЦПК України.

В ЄДРСР не міститься інформації про набрання ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2017 р. у справі №175/3303/16-ц законної сили, зважаючи на що суд зазначає наступне.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 210 ЦПК України, в ухвалі суду повинно бути зазначено строк і порядок набрання нею законної сили. Однак, до сьогодні у ЦПК України не визначено порядок набрання законної сили ухвалами суду першої інстанції, а тому переважна більшість таких ухвал, всупереч ст. 210 ЦПК України, не містять відповідної інформації (такої інформації не містить і ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2017 р. у справі №175/3303/16-ц). За таких обставин, згідно з практикою, яка склалася, у разі необхідності, при вирішенні питання щодо набрання законної сили ухвалою суду першої інстанції застосовуються правила ст. 223 ЦПК України, які фактично застосовуються за аналогією.

Так, ч. 1 ст. 223 ЦПК України визначено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції, як передбачено ч. 2 ст. 294 ЦПК України, подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

При цьому, як вже неодноразово зазначено у тексті даного судового рішення, ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2017 р. у справі №175/3303/16-ц є такою, що не підлягає оскарженню. А тому, суд припускає, що така ухвала набрала законної сили приблизно 08.03.2017 р.

Тобто, на час звернення представника позивача до РСЦ МВС в м. Києві із адвокатським запитом та на час надання відповіді на нього, ухвала суду, якою скасовано заочне рішення, була такою, що «набрала законної сили» та, у відповідності до ст. 14 ЦПК України, була обов'язковою для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягла виконанню на всій території України.

Як з'ясовано судом, РСЦ МВС в м. Києві у відповідь на адвокатський запит повідомив представника позивача про те, що спір стосовно ТЗ остаточно не вирішено у судовому порядку, ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2017 р. у справі №175/3303/16-ц не зобов'язано ініціатора розшуку зняти накладені обмеження щодо припинення розшуку ТЗ та поновлення його реєстрації в РСЦ на ім'я ОСОБА_1.

Зважаючи на все викладене вище, суд приходить до висновку, що така відповідь РСЦ МВС в м. Києві не суперечить нормам законодавства. До того ж, таку відповідь не можна вважати відмовою у поновленні прав позивача, як на тому наполягав її представник. Вказаною відповіддю позивача та її представника повідомлено про фактичні обставини та про те, що питання щодо подальшої реєстрації автомобіля буде вирішено після отримання відповідного судового рішення. Сама по собі відповідь РСЦ МВС в м. Києві, надана позивачу, за переконанням суду, не може порушувати права позивача, оскільки не є рішенням РСЦ МВС в м. Києві про відмову у реєстрації ТЗ за позивачем

Отже, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у реєстрації ТЗ за позивачем.

Стосовно заявленої вимоги про зобов'язання РСЦ МВС в м. Києві зареєструвати автомобіль за позивачем суд зазначає, що реєстрація ТЗ передбачає проведення відповідної процедури, про що зазначено вище у тесті рішення суду, а тому, зважаючи, що із заявою про реєстрацію ТЗ позивач (її представник) до Центру не зверталися, а отже і не отримували безпідставної відмови, яку судом могло би бути та може, за її наявності, визнано протиправною, суд, при вирішенні даної справи, не вбачає підстав для зобов'язання РСЦ МВС в м. Києві зареєструвати автомобіль за позивачем.

Поряд з цим, суд зауважує, що РСЦ МВС в м. Києві, приймаючи до уваги встановлені у даному судовому рішенні обставини, та у разі подальшого звернення позивача (її представника) із заявою про реєстрацію ТЗ за позивачем, не повинен відмовляти у проведенні такої реєстрації з тієї підстави, що справа №175/3303/16-ц остаточно не вирішена, оскільки, як встановлено судом, заочне рішення у вказаній справі скасовано, ухвала від 28.02.2017 р. є такою, що «набрала законної сили», а тому, як наслідок, має бути виконана. До того ж, позовна заява ТОВ «Автокредит Плюс», позовні вимоги якої виділені в окреме провадження, повернута ТОВ «Автокредит Плюс», тобто після постановлення ухвали від 28.02.2017 р. вимоги ТОВ «Автокредит Плюс» до ОСОБА_1 більше у судовому порядку не розглядалися, відповідного рішення не приймалося, отже, права повинні бути приведені до попереднього стану (стану, що був до моменту прийняття заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 р. у справі №175/3303/16-ц (провадження №2/175/1328/16).

Згідно з ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 72, ч. 2 ст. 73, ст. 76, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії є таким, що не підлягає задоволенню.

Зважаючи, що у задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, - судові витрати не підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Приймаючи до уваги викладене в сукупності, керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 143, 243-246, 255 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю.Т. Шрамко