Справа № 826/13974/16
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 лютого 2018 року № 826/13974/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Вєкуа Н.Г. , розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПриватного малого підприємства «Аптека КіАВО»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
про визнання протиправними та скасування наказу, направлення і податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В :

Приватне мале підприємство «Аптека КіАВО» (далі по тексту - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі по тексту - відповідач), в якому просить суд визнати протиправними, недійсними та скасувати наказ начальника Головного управління ДФС у місті Києві Демченко Л.Д. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПМП «Аптека КіАВО» №4541 від 26.07.2016, направлення на перевірку від 28.07.2016 № 1946/26-15-14-03-03, видане заступником начальника Головного управління ДФС у місті Києві Лагутіною З.В. та податкове повідомлення-рішення від 25.08.2016 № , яке прийнято заступником начальника Головного управління ДФС у місті Києві Лагутіною З.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 11 січня 2017 року.

В обґрунтування позову зазначено, що наказ Головного управління ДФС у місті Києві Демченко Л.Д. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПМП «Аптека КіАВО» №4541 від 26.07.2016 та направлення від 28.07.2016 № 1946/26-15-14-03-03 видані з порушенням вимог п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.13 п.78.1 ст. 78, п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, оскільки згідно з нормами пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п 18.1 ст. 18, пп. 162.1.1, пп. 162.1.3 п. 162.1, п. 177.1, п. 177.2, пп. 177.5.3 п. 177.5, п. 177.6, п. 177.8 ст. 177, п. 291.2, п. 291.3, пп. 2, 3 п. 291.4 ст. 291, п. 292.1 ст. 292, пп. 2 п. 297.1 ст. 297 Податкового кодексу України позивач не є податковим агентом відносно фізичних осіб-підприємців ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і не зобов'язаний подавати контролюючим органам податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб-підприємців, а податкове повідомлення-рішення від 25.08.2016 № прийнято з порушенням приписів пп. «б» п. 176.2 ст. 176, пп. 51.1 ст. 51, пп. 2 п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України.

Відповідач у запереченнях проти адміністративного позову, посилаючись на пп. 14.1.180, пп. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14, абз. 2 п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України, просить відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, оскільки за результатами документальної позапланової виїзної перевірки позивача, проведеної на підставі наказу Головного управління ДФС у місті Києві №4541 від 26.07.2016 та направлення від 28.07.2016 № 1946/26-15-14-03-03, складено акт від 10.08.2016 № 278/1-26-15-14-03-03/21516771, яким встановлено порушення пп. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, а також п. 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2017 року суддею Вєкуа Н.Г. прийнято справу до свого провадження у зв'язку з припиненням повноважень судді Іщука І.О., в провадженні якого вона перебувала та не була ним розглянута.

В судовому засіданні 24.07.2017 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 24.07.2017 проти позову заперечував з підстав, викладених у запереченнях, просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, які набрали чинності 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Приписами пункту 10 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі доповідної записки в.о. начальника управління аудиту окремих об'єктів та категорій платників Головного управління ДФС у м. Києві, у зв'язку з надходженням звернення гр. ОСОБА_7 від 24.06.2016 щодо можливих порушень вимог чинного законодавства посадовими особами ПМП «Аптека КіАВО» начальником Головного управління ДФС у м. Києві Демченко Л.Д. був прийнятий наказ від 26.07.2016 № 4541 відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.13 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, абз. 2 п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПМП «Аптека КіАВО» з метою здійснення контролю за повнотою нарахування і своєчасністю сплати до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за період з 01.01.2015 по 31.03.2016.

На підставі направлення від 28.07.2016 № 1946/26-15-14-03-03 та наказу від 26.07.2016 № 4541, виданих Головним управлінням ДФС у м. Києві, у період з 29.07.2016 по 03.08.2016 була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПМП «Аптека КіАВО» з вищезазначених питань, за результати якої складено акт від 10.08.2016 № 278/1-26-15-14-03-03/21516771 і відповідно до висновків акта встановлено порушення пп. «б» п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, п. 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, щодо подання не у повному обсязі та з недостовірними відомостями податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку І, ІІІ, ІV кв. 2015 р., І кв. 2016 р.

Згідно з пунктом 3.2.10 акта від 10.08.2016 № 278/1-26-15-14-03-03/21516771 за формою № 1-ДФ за ІІІ, ІV кв. 2015 р., І кв. 2016 р. позивачем не відображено нарахування (виплату) доходу на користь самозайнятих осіб (фізичних осіб-підприємців), а саме ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також за формою № 1-ДФ за І кв. 2015 р. позивачем відображено з недостовірними відомостями та помилками реєстраційний номер облікової картки платників податку ОСОБА_6, що призвело до зміни платника податку - НОМЕР_2 замість НОМЕР_3.

У зв'язку з встановленими порушеннями, на підставі п. 51.1 ст. 51, абз. 2 п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України, Головним управлінням ДФС у місті Києві було прийняте податкове повідомлення-рішення від 25.08.2016 № про застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 510,00 грн.

Позивач, вважаючи, що відсутні підстави для застосування до нього штрафних санкцій відповідно до п. 51.1 ст. 51, абз. 2 п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України, у процесі судового розгляду надав реєстраційні документи в підтвердження того, що ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є фізичними особами-підприємцями, основним видом діяльності яких є оптова торгівля фармацевтичними товарами, товарами господарського призначення, продуктами харчування.

Так, згідно з копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця НОМЕР_7 від 07.10.2010 ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) зареєстрований як фізична особа-підприємець з 16.01.2002 і є платником єдиного податку другої групи з 01.01.2012 (свідоцтво НОМЕР_8 від 16.01.2012).

Згідно з копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 03.08.2011 ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) зареєстрована як фізична особа-підприємець з 20.05.2010 і є платником єдиного податку третьої групи з 01.01.2012 (свідоцтво НОМЕР_9 від 31.05.2012).

Згідно з копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 12.05.2015 ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) зареєстрований як фізична особа-підприємець з 23.03.2000 і є платником податку на додану вартість з 26.01.2010 (витяг з реєстру платників податку на додану вартість від 20.05.20150.

Згідно з копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 08.05.2015 ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6) зареєстрована як фізична особа-підприємець з 16.08.2007 і є платником податку на додану вартість з 12.10.2012 (свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 12.10.2012).

В підтвердження факту наявності господарських відносин з фізичними особами-підприємцями ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, як з постачальниками, а також здійснення з ними господарських операцій позивачем надані до матеріалів справи копії чисельних первинних і бухгалтерських документів, зокрема товарних чеків, видаткових касових ордерів, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, оборотно-сальдових відомостей по рахунку 631.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправними і скасування наказу Головного управління ДФС у місті Києві «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПМП «Аптека КіАВО» №4541 від 26.07.2016, а також направлення на перевірку від 28.07.2016 № 1946/26-15-14-03-03, виданого Головним управлінням ДФС у місті Києві, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних наказу і направлення) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з положеннями пп. 78.1.13 п.78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом, а також здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали підставою для проведення такої перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПМП «Аптека КіАВО» стала доповідна записка без номеру і без дати в.о. начальника управління аудиту окремих об'єктів та категорій платників Головного управління ДФС у м. Києві щодо надходженням звернення гр. ОСОБА_7 від 24.06.2016 щодо можливих порушень вимог чинного законодавства посадовими особами ПМП «Аптека КіАВО».

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про звернення громадян» заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Згідно з частинами 7 і 8 статті 5 Закону України «Про звернення громадян» у зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз'ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про звернення громадян" письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

Разом з тим, звернення від 24.06.2016 щодо можливих порушень вимог чинного законодавства посадовими особами ПМП «Аптека КіАВО» підписано гр. ОСОБА_7 без зазначення імя та по батькові громадянина, у зв'язку з чим неможливо достовірно встановити автора звернення, тобто зазначене звернення оформлене з порушеннями частини 7 статті 5 Закону України "Про звернення громадян" і згідно з частиною 8 статті 5, частиною 1 статті 8 Закону України "Про звернення громадян" не підлягало розгляду і мало бути повернено відповідачем заявнику.

За таких обставин, наказ Головного управління ДФС у місті Києві «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПМП «Аптека КіАВО» №4541 від 26.07.2016 і направлення на перевірку від 28.07.2016 № 1946/26-15-14-03-03 були видані з порушенням Закону України "Про звернення громадян" і за відсутності підстав, передбачених п. 75.1 статті 75, пп. 78.1.13 п.78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Посилання позивача на порушення в оформленні направлення від 28.07.2016 №1946/26-15-14-03-03 не приймаються судом до уваги, оскільки оскаржуване направлення містить всі реквізити і дані відповідно до вимог абз. 2 п.81.1 статті 81 Податкового кодексу України.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 25.08.2016 № суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування до позивача штрафних санкцій відповідно до п. 51.1 статті 51, абз. 2 п. 119.2 статті 119 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 119.2 статті 119 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов'язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків (п. 51.1 статті 51 Податкового кодексу України).

Згідно з пп. 14.1.180 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків (п 18.1 статті 18 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп. 162.1.1, пп. 162.1.3 п. 162.1 статті 162 розділу ІV «Податок на доходи фізичних осіб» Податкового кодексу України платниками податку, зокрема є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; податковий агент.

Згідно з пп. 14.1.226 п. 14.1. статті 14 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, регулювалися положеннями статті 177 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 177.2 статті 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб на підставі документального підтвердження факту його сплати (пп. 177.5.3 п. 177.5 статті 177 Податкового кодексу України).

У разі якщо фізична особа - підприємець отримує інші доходи, ніж від провадження підприємницької діяльності, у межах обраних ним видів такої діяльності, такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими цим Кодексом для платників податку - фізичних осіб (п. 177.6 статті 177 Податкового кодексу України).

Згідно з пп. 177.8 статті 177 Податкового кодексу України під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб'єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб'єкта підприємницької діяльності. Це правило не застосовується в разі нарахування (виплати) доходу за виконання певної роботи та/або надання послуги згідно з цивільно-правовим договором, коли буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими, а сторони договору можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця відповідно до підпунктів 14.1.195 та 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлювалися у главі 1 розділу XIV «Спеціальні податкові режими» Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно з п. 297.1 статті 291 Податкового кодексу України платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів, зокрема податку на доходи фізичних осіб у частині доходів (об'єкта оподаткування), що отримані в результаті господарської діяльності платника єдиного податку першої - третьої групи (фізичної особи) та оподатковані згідно з цією главою.

З урахуванням викладеного, позивач не є податковим агентом ФОП ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_3 і ФОП ОСОБА_4, які є самостійними суб'єктами господарювання, а саме: ФОП ОСОБА_6 і ФОП ОСОБА_5 - платниками єдиного податку, а ФОП ОСОБА_3 і ФОП ОСОБА_4 - платниками податку на доходи фізичних осіб, які самостійно здійснюють розрахунок і сплату податку на доходи фізичних осіб. Отже у позивача відсутній обов'язок подавати до контролюючого органу відносно ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_3 і ФОП ОСОБА_4 податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку.

З огляду на викладене, висновки акта від 10.08.2016 № 278/1-26-15-14-03-03/21516771 про порушення позивачем «б» п. 176.2 статті 176 Податкового кодексу України та п. 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, не відповідають дійсності.

При цьому, допущення помилки позивачем при зазначенні реєстраційного номеру ФОП ОСОБА_6 за формою № 1-ДФ за І кв. 2015 р. не може розцінюватися як порушення, передбачене пп. 2 п. 119.2 статті 119 Податкового кодексу України, оскільки у позивача відсутній обов'язок, передбачений п. 51.1 статті 51 Податкового кодексу України, подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

Крім того, для застосування відповідальності, передбаченої пп. 2 п. 119.2 статті 119 Податкового кодексу України необхідно, щоб відповідне порушення призвело до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77-78, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління ДФС у місті Києві Демченко Л.Д. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПМП «Аптека КіАВО» №4541 від 26.07.2016.

Визнати протиправним та скасувати направлення на перевірку від 28.07.2016 №1946/26-15-14-03-03, видане заступником начальника Головного управління ДФС у місті Києві Лагутіною З.В.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.08.2016 № , яке прийнято заступником начальника Головного управління ДФС у місті Києві Лагутіною З.В.

Стягнути на користь Приватного малого підприємства «Аптека КіАВО» () судові витрати в сумі 4 134,00 грн (чотири тисячі сто тридцять чотири гривні 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Рішення набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.Г. Вєкуа