Справа № 804/7357/17
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2018 рокусправа № 804/7357/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Сафронової С.В.

судді: Чепурнова Д.В. Мельника В.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпром-обладнання» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року

у адміністративній справі № 804/7357/17 за поданням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпром-обладнання» про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року задоволено подання Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ТОВ «Укрпром-обладнання», та підтверджено обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Укрпром-обладнання» (код ЄДРГІОУ 4118379), постанова суду допущена до негайного виконання.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем з підстав не вірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, не повного з'ясування всіх фактичних обставин, не об'єктивної оцінки доказів, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, що у сукупності призвело до неправильного застосування норм матеріального права, у звязку з чим просить її скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні подання Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

Апеляційна скарга відповідача мотивована безпідставним неврахуванням судом першої інстанції того, що Рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна позивача, за підтвердженням якого фіскальний орган звертався до суду у цій справі з поданням, було винесено на підставі Акту №20020/04-36-14-04/41183279 від 03.11.2017, складеного внаслідок недопущення головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок у сфері послуг управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_1 до проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі Наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області 02.11.2017 №6156-п у звязку з відсутністю підстав для проведення вищезазначеної перевірки, та того, що вказаний наказ в наступний час оскаржується в судовому порядку у справі за позовом ТОВ «Укрпром-обладнання» про скасування Наказу №6156-п від 02.11.2017, і рішення по цій справі на 15.12.2017 не було винесено.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі п.19-1.1 ст.19. пп. 20.1.4 п. 20.1 ст.20. пп.75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп.78.1.1. пп. 78.1.4 п. 78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, у звязку з ненаданням відповідачем по справі документів на запити ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 22.06.2017 №12725/10/04-36-14-12-12, від 30.08.2017 №20730/10/04-36-14-12-12, від 07.09.2017 №21721/10/04-36-14-12-12, та на підставі наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області №6156-п від 02.11.2017, було розпочато з 03.11.2017 документальну позапланову виїзну перевірку платника з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.04.2017 по 31.07.2017, тривалістю 5 робочих днів.

Відповідно до п. 81.1 ст.81 Податкового кодексу України директору ТОВ «Укрпром-обладнання» ОСОБА_2 03.11.2017 було вручено наказ від 02.11.2017 №6156-п на проведення документальної позапланової виїзної перевірки та пред'явлено направлення від 02.11.2017 №12260, але директором ТОВ «Укрпром-обладнання» 03.11.2017 не було допущено фахівців ГУ ДФС у Дніпропетровській області до проведення перевірки, про що складено акт від 03.11.2017 №20020/04-36-14-04/41183279, та з урахуванням положень ст.94 Податкового кодексу України заступником начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області винесено рішення від 06.11.2017 про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції виходячи з приписів пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, пп.78.1.4 ст.78, п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, а також на підставі аналізу положень ст.94 Податкового кодексу України і п.3.1, п.4.1 Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 568 (далі - Порядок №568), дійшов висновку про правомірність застосування позивачем умовного адміністративного арешту майна відповідача по справі з метою забезпечення повноти та об'єктивності проведення податкової перевірки, оскільки відповідач відмовився від допуску працівника ГУ ДФС у Дніпропетровській області до проведення перевірки і тим самим фактично перешкоджав здійсненню ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкового контролю, а до суду не надав доказів оскарження дій чи рішень заявника, що стосуються зазначеної перевірки на момент розгляду адміністративної справи, що у сукупності свідчить про обґрунтованість рішення відповідача від 06.11.2017 про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Укрпром-обладнання» та про необхідність задоволення подання Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Судова колегія не може погодитися з висновками суду першої інстанції у цій справі, оскільки під час перевірки судом обґрунтованості накладення рішенням керівника контролюючого органу арешту на майно відповідача згідно п.94.10 ст.94 Податкового Кодексу України, та під час апеляційного перегляду судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції у цій справі, позивачем не було надано належних та допустимих доказів про обґрунтованість застосованого до ТОВ «Укрпром-обладнання» адміністративного арешту майна, які б свідчили про наявність підстав для задоволення подання заявника у цій справі, також як і не надав доказів про відсутність у даному випадку спору про право з боку відповідача, які б слугували підставою задоволення судом цього подання.

Наведені відповідачем в апеляційній скарзі доводи про порушення заявником приписів п.4.2 Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 р. № 632 (далі Порядок № 632) знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції, оскільки внаслідок співпоставлення апеляційним судом дати встановлення обставин, що зумовили звернення позивача до суду - 03.11.2017 р (пятниця), з датою такого звернення до суду з поданням 07.11.2017 (вівторок) встановлено, що позивачем не було дотримано строк звернення до суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, які зумовили таке звернення.

Окрім того, звертає на себе увагу також висловлена відповідачем у цій справі незгода з наказом податкового органу про проведення перевірки та з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного поданням до суду, і встановлений судом факт звернення ТОВ «Укрпром-обладнання» 08.11.2017 з адміністративним позовом до суду, за яким відкрито провадження, а справа не розглянута судом до наступного часу, що у сукупності свідчить про недотримання судом першої інстанції у цій справі положень ст.183-2 КАСУ, та відповідно є підставою для скасування судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо з поданих до суду матеріалів вбачається спір про право. Спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів, згаданих у статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, може підтверджуватися різноманітними способами: зверненням із відповідним адміністративним позовом, заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання, заперечень складу майна, щодо якого застосовується адміністративний арешт; заперечень щодо законності проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту, тощо.

Підсумовуючи вищенаведене, судова колегія встановивши факт пропущення заявником строку звернення до суду з поданням у цій справі та наявність спору про право між сторона по цій справі, а тому визнає помилковими висновки суду першої інстанції, а апеляційну скаргу відповідача такою, що підставляє задоволенню, постанову суду першої інстанції такою, що підлягає скасуванню, з прийняттям у справі іншої постанови про відмову у задоволенні подання Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Укрпром-обладнання»

Керуючись ст.ст. 315, 317, 321, 322 КАС України, судова колегія

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпром-обладнання» задовольнити частково, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року скасувати, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні подання Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Укрпром-обладнання».

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник