Справа № 826/17455/16
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 лютого 2018 року 11:39 № 826/17455/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Васильченко І.П., при секретарі судового засідання Ксендзові А.С. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовомУкраїнського державного підприємства «Укрхімтрансаміак»
доДержавної екологічної інспекції у Харківській області
провизнання незаконним та скасування приписів
за участю представників сторін:

позивач: Поповніченко О.М.

від відповідача: не з'явився.

На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 09 лютого 2018 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В :

Українське державне підприємство «Укрхімтрансаміак» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної екологічної інспекції у Харківській області про визнання протиправним та скасування припису Державної екологічної інспекції у Харківській області від 06.10.2016 р. № 02-25/163.

Ухвалами Окружного адміністративного суду м.Києва від 11.11.2016 р. суддею Огурцовим О.П. відкрито провадження по справі, закінчено підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 01.11.2017 р. справу прийнято до свого провадження суддею Васильченко І.П.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржуваного припису з огляду на порушення відповідачем процедури проведення перевірки.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомив. Згідно наданих суду письмових заперечень проти позову заперечує та просить суд відмовити в їх задоволенні, оскільки позивачем було допущено порушення вимог природоохоронного законодавства, а тому вважає оскаржуваний припис таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Держекоінспекцією на підставі ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», наказу від 09.09.2016 р. за № 521/01-04 в термін з 12.09.2016 р. по 30.09.2016 р. проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак».

Перевіркою встановлено порушення:

1. ст.ст. 96, 125, 126 Земельного кодексу України, ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, а саме: ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» у своїй господарській діяльності використовує земельні ділянки на території Дворічанського, Купянського, Шевченківського, Близнюківського, Ізюмського, Балаклійського, Барвенківського, Лозівського району Харківської області та на території м.Лозова Харківської області.

Право користування земельними ділянками посвідчується Державними актами постійного користування землею, виданими на підставі рішень Дворічанської, Куп'янської, Шевченківської, Близнюківської, Ізюмської, Балаклійської, Барвенківської, Лозівської районних рад та Лозівської міської гади:

- Шевченківський район - на підставі Державного акту серії І-ХР № 00354 від 13.11.2001р. підприємству ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» надається в постійне користування 0,19га землі; Цільове призначення земельної ділянки для розміщення об'єктів аміакопроводу.

- Ізюмський район - на підставі Державного акту серії ХР №14-00-000588 від 18.06.1997р. підприємству УДП «Трансаміак» надається в постійне користування 0,09 га землі; Цільове призначення земельної ділянки - для розміщення об'єктів аміакопроводу.

- Балаклійський район - на підставі Державного акту серії ХР № 01-00-000585 від 17.05.1997р. підприємству УДП «Трансаміак» надається в постійне користування 3,70 га землі. Цільове призначення земельної ділянки - для розміщення об'єктів аміакопроводу. Перевіркою зафіксовано, що на території Балаклійського району, в межах Залиманської сільської ради підприємством використовується земельна ділянка площею 0,25 га для розміщення садиби лінійного ремонтувальника. Відповідно до податкової декларації з плати за землю за 2015 рік підприємство сплачує податок за землю площею 0,25 га, як за землю категорії житлова забудова;

- Дворічанський район - на підставі Державного акту серії ХР09-00-000258 від 26.05.1997р. підприємству УДП «Трансаміак» надано земельну ділянку загальною площею 9,62 га, цільове призначення земельної ділянки - для розміщення об'єктів аміакопроводу. Перевіркою зафіксовано, що на території Дворічанського району, в межах Дворічанської селищної ради підприємством використовуються земельні ділянки загальною площею 0,75 га для розміщення садиб лінійних ремонтувальників; в межах Тавільжанської сільської ради підприємством використовується земельна ділянка площею 0,25 га для розміщення садиби лінійного ремонтувальника. Відповідно до податкової декларації з плати за землю за 2015 рік підприємство сплачує податок вказані земельні ділянки, як за землі категорії житлова забудова;

- Куп'янський район - на підставі Державного акту серії І-ХР № 19-00-000259 від 26.05.1997р., підприємству УДП «Трансаміак» надається в постійне користування 0,89 га землі. Цільове призначення земельної ділянки - для розміщення об'єктів аміакопроводу. Перевіркою зафіксовано, що на території Купянського району , в межах Смородьківської сільської ради підприємством використовується земельна ділянка площею 0,25 га для розміщення садиби лінійного ремонтувальника. Відповідно до податкової декларації з плати за землю за 2015 рік підприємство сплачує податок за землю площею 0,25 га, як за землю категорії житлова забудова;

- Барвенківський район - на підставі Державного акту серії ХР № 02-00-000587 від 18.06.1997 р. підприємству УДП «Трансаміак» надається в постійне користування 3,17 га землі. Цільове призначення земельної ділянки - для розміщення об'єктів аміакопроводу. Перевіркою зафіксовано, що на території Барвінківського району , в межах Іванівської Другої сільської ради підприємством використовується земельна ділянка площею 0,25 га для розміщення садиби лінійного ремонтувальника. Відповідно до податкової декларації з плати за землю за 2015 рік підприємство сплачує податок за землю площею 0,25 га, як за землю категорії житлова забудова;

- Близнюківський район - на підставі Державного акту серії ХР № 03-00-000591 від 06.06.1997 р. підприємству УДП «Трансаміак» надається в постійне користування 0,96 га землі. Цільове призначення земельної ділянки - для розміщення об'єктів аміакопроводу. Перевіркою зафіксовано, що на території Близнюківського району, в межах Самойлівської сільської ради підприємством використовується земельна ділянка загальною площею 0,25 га для розміщення садиби лінійного ремонтувальника; в межах Лукашівської сільської ради підприємством використовується земельна ділянка площею 0,25 га для розміщення садиби лінійного ремонтувальника. Відповідно до податкової декларації з плати за землю за 2015 рік підприємство сплачує податок за вказані земельні ділянки, як за землі категорії житлова забудова;

- Лозівський район - на підставі Державного акту серії ХР № 20-00-000590 від 39.06.1997р. підприємству УДП «Трансаміак» надається в постійне користування 8,94 га землі; Цільове призначення земельної ділянки - для розміщення об'єктів аміакопроводу. Перевіркою зафіксовано, що на території Лозівського району, в межах Садівської сільської ради підприємством використовується земельна ділянка площею 0,25 га, в межах Чернігівської сільської ради використовується земельна ділянка площею 0,25 га, в межах Надеждівської сільської ради підприємством використовується земельна ділянка площею 0,25 га; в межах Новоіванівської сільської ради підприємством використовується земельна ділянка площею 1,6 га. Вказані земельні ділянки використовуються для розміщення будинків вахтового персоналу та садиб лінійних ремонтерів. Відповідно до податкової декларації з плати за землю за 2015 рік підприємство сплачує податок за землю площею 0.25 га, як за землю категорії житлова забудова;

- м. Лозова - на підставі Державного акту серії ІІ-ХР № 000337 від 26.05.2003р. підприємству ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» надається в постійне користування 1,0749 га землі. Земля надана для здійснення діяльності, пов'язаної з функціонуванням трубопровідного транспорту.

В ході діяльності підприємства відбувались зміни у складі земель, про що зроблено відмітку в державному акті а саме:

- рішенням Лозівської міської ради від 30.03.2004 № 698 ПУМА «Укрхімтрнсаміак» надано земельні ділянки загальною площею 0,0107 га під радіорелейну лінію зв'язку вздовж траси аміакопроводу.

- м. Куп'янськ - Державний акт серія І-ХР № 003532 від 18.03.2004р., згідно якому землекористувачу ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» надається в постійне користування 1,5316 га землю. Цільове призначення земельної ділянки - для трубопровідного транспорту (згідно п. 1.14.3 Українського класифікатора цільового використання).

Таким чином, встановлено, що земельні ділянки, які використовуються на підставі державних актів на право постійного користування земельними ділянками серії ХР09-00-000258 від 26.05.1997р., І-ХР № 19-00-000259 від 26.05.1997р., ХР №14-00-000588 від 18.06.1997р., ХР № 01-00-000585 від 17.05.1997р, ХР № 02-00-000587 від 18.06.1997р., ХР № 03-00-000591 від 16.06.1997р., ХР № 20-00-000590 від 09.06.1997р. не переоформлено на ПУМА ДП «Укрхімтрансаміак».

Зазначене є також невиконанням п. 2 припису № 02-25/37 від 01.10.2015.

Відповідно до діючого законодавства:

- земельна ділянка із земель житлової громадської забудови, що використовується підприємством на території Залиманської сільської ради Балаклійського району Харківської області площею 0,25 га, відповідно до Державного акту серії ХР № 01-00-000585 від 17.05.1997р.;

- земельні ділянки із земель громадської житлової забудови, що використовуються підприємством на території Дворічанської селищної ради Дворічанського району Харківської області площею 0,75 га, Тавільжанської сільської ради площею 0,25 га Дворічанського району Харківської області відповідно до Державного акту серії ХР09-00-000258 від 26.05.1997 р.

- земельна ділянка із земель громадської житлової забудови, що використовуються підприємством на території Смородьківської сільської ради Купянського району Харківської області площею 0,25га, відповідно до Державного акту серії І-ХР № 19-00-000259;

- земельна ділянка із земель громадської житлової забудови, що використовується підприємством на території Іванівської Другої сільської ради Барвенківського району Харківської області площею 0,25 га відповідно до Державного акту серії ХР № 02-00-000587 від 18.06.1997р.;

- земельні ділянки із земель громадської житлової забудови, що використовуються підприємством на території Самойлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області площею 0,25 га на території Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області площею 0,25 га відповідно до Державного акту серії ХР № 03-00-000591 від 06.06.1997р.;

- земельні ділянки із земель громадської житлової забудови, що використовуються підприємством на території Садівської сільської ради Лозівського району Харківської області площею 0,25 га, на території Чернігівської сільської ради Лозівського району Харківської області площею 0,25 га, на території Надеждівської сільської ради Лозівського району Харківської області площею 0,25 га, на території Новоіванівської сільської ради Лозівського району Харківської області площею 1,6 га відповідно до Державного акту серії ХР № 20-00-000590 від 09.06.1997р., - використовуються в порушення умов цільового призначення, зазначеного у вказаних Державних актах на право постійного користування землею.

2. В порушення ст. 44 Водного кодексу України ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» для виробничих та господарсько-питних потреб використовує п'ять артезіанських свердловин, що розташовані:

- на території насосної станції № 9 (далі НС-9), с.Западне, Дворічанського району Харківської області;

- на території насосної станції №10 (далі НС-10), с.Нова Іванівка Лозівського району Харківської області;

- на території роздавальної станції №26 (далі РС-26), с.Теплянка Балаклійського району Харківської області;

- на території роздавальної станції №27 (далі РС-27), с.Дмитрівка, Барвенківського району Харківської області;

- на території виробничої бази м. Лозова.

Забір води здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування від 27.04.2016р. Укр. № 04.01-10-859 А/Хар.

Попередні дозволи на спеціальне водокористування:

- НС- 9 (с. Західне Дворічанського району) - Укр№2576А/Хар. терміном дії до 31.12.2015 р.

- НС-10 (с. Нова Іванівка Лозівського району) - Укп№2577А/Хар. терміном дії до 31.12.2015 р.

- РС-26 (с. Олександрівка Балаклійського району) - Укр№2574А/Хар. Терміном дії до 31.12.1015 р.

- РС-27 (с. Дмитрівка Барвінківського) - Укр№2575А/Хар. терміном дії до 31.12.2015 р.

- Продбаза м. Лозова - Укр№3191 А/Хар. терміном дії до 31.12.2015 р. Таким чином, в період з 01.01.2016р. по 26.04.2016р. ПУМА УДП «Укртрансаміак» здійснювався самовільний забір води з артезіанських свердловин за відсутності дозволу на спеціальне водокористування.

3. В порушення ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» інформація стосовно забору води з артезіанських свердловин, що використовується підприємством для виробничих та господарсько-питних потреб за період з 01.01.2016р. по 26.04.2016р. ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» не представлено.

4. В порушення ст. 44 Водного кодексу України первинний облік водокористування на НС-10 у с. Нова-Іванівка Лозівського району ведеться по формі ПОД-11 (по показниках водомірних приладів), який розпочато 01.01.2015р. (показники лічильника - 00742). Станом на 31.12.2015р. показники лічильника становили 01358, після чого записи у вказаному журналі поновлено лише 29.04.2016 р. із показниками лічильника 01472.

5. Враховуючи вищевикладене ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» допущено порушення правил ведення первинного обліку водоспоживання в частині не внесення інформації про фактичні об'єми забору підземних вод.

6. В порушення ст.ст. 44, 49, 110 Водного кодексу України перевіркою встановлено, що ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» в період з 01.01.2016 р. по 26.04.2016 р. допущено самовільне водокористування, а саме, самовільно забрано підземних вод із артсвердловини та території НС-10 у с. Нова-Іванівка Лозівського району, яка пробурена в 1980, глибина свердловини - 104м, за відсутності дозволу на спеціальне водокористування у кількості 114,0 куб.м., що також підтверджується журналом по формі ПОД-11.

7. В порушення ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» отримано дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 16.08.2013 р. №-103 (РС№26), -106 (НС№10), -104 (РС№27), -105 (НС№9), -107 (НС№10ВБ) термін дії до 16.08.2018 р.

На момент перевірки виявлені додаткові, не враховані у вказаних дозволах на викиди, стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря викид яких здійснюються за відсутності відповідного дозволу, а саме: газові котли марки АГКВ11,5, АГКВ 25, АОГВ ЗО, що працюють на природному газі, номінальною потужністю від 11,5 до 30 кВт, що встановлені в відомчих будинках лінійних ремонтерів (на території Залиманської сільської ради Балаклійського району Харківської області, Дворічанської селищної ради та Тавільжанської сільської ради Дворічанського району, Смородьківської сільської ради Купянського району, Іванівської Другої сільської ради Барвенківського району, Самойлівської сільської ради та Лукашівської сільської ради Близнюківського району, Садівської сільської ради, Чернігівської сільської ради, Надеждівської сільської ради та Новоіванівської сільської ради Лозівського району), що також підтверджується інформацією інженера з охорони навколишнього середовища УДП «Укрхімтрансаміак» ОСОБА_2 У відповідності до роз'яснень заступника начальника ВТВ ПУМА УДП «Укрхімтарнсаміак» Гапєєва A.C. в зв'язку із знаходженням технічної документації на вищевказані опалювальні котли у м. Горлівка Донецької області, що є окупованою територією, надати її до перевірки не вбачається можливим.

В зв'язку з ненаданням в період проведення перевірки інформації кількості використаного палива, Держекоінспекцією направлено відповідні запити до ПАТ «Харківгаз».

8. В порушення ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» перевіркою зафіксовано, що інструментально-лабораторні вимірювання параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел не забезпечується, а саме, контроль за дотриманням нормативів ГДВ у 2016 році, згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 р. № 1598 «Про затвердження переліку найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню» не проведено.

9. В порушення наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 06.02.2009 р. за № 52 та ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» для очистки викидів від пилу абразивно-металевого точильно-шліфувального верстату механічної майстерні на НС №№9,10 встановлено установки очистки газу, а саме пиловловлюючі агрегати (всього 2 шт.) типу 2 шт. Паспорти на вказані ГОУ розроблені у 2015р.

Перевіркою зафіксовано, що форми вказаних паспортів установок очистки газу не приведені у відповідність до Правил технічної експлуатації зі змінами, внесеними наказом Мінприроди України від 26.11.2015р. №454.

10. В порушення ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» перевіркою зафіксовано, що підприємство не здійснює інструментально-лабораторні вимірювання параметрів викидів забруднюючих речовин пересувних джерел (автотранспорт).

11. В порушення ст. 17 Закону України «Про відходи» на момент перевірки зафіксовано змішування відходів, а саме, в контейнері збору ТПВ на території м. Лозова, вул. Свободи, буд. 53 зафіксовано розміщення картону та інших відходів паперу (макулатура).

12. В порушення ст. 27 Закону України «Про відходи» реєстрові карти ОУВ зареєстровані у Департаменті екології та природних ресурсів ХОДА від 29.12.2015р. №320. Супровідним листом до вказаних реєстрових карт від 29.12.2015р. №04.02-17.7699 Департаментом було проінформовано ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» про необхідність щорічно надавати інформацію про зміни у діяльності своїх об'єктів для внесення відповідних змін до реєстрових карт та реєстру. Перевіркою зафіксовано, що ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» не проведено коригування реєстрових карт у відповідності до фактичного утворення відходів за 2015 рік відповідно до п. 15 постанови Кабінету Міністрів України від 31.08.1998 р. № 1360.

За результатами перевірки складено акт від 30.09.2016 р. № 521/01-04/02-09 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами та складено припис від 06.10.2016 р. № 02-25/163 з метою усунення ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» порушень вимог природоохоронного законодавства, виявлених під час здійснення перевірки.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів із позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), і зокрема порядок проведення перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.07.2007 N 877-V (далі по тексту - Закон N 877-V) та Порядком організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженим наказом Міністерства охорони навколишнього середовища України від 10.09.2008 N 464.

Частиною 1 статті 8 Закону N 877-V органам державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) надано право: вимагати від суб'єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; надавати (надсилати) суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; накладати штрафні санкції та вживати заходи, передбачені законом.

Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначено Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25 червня 1991 року N 1264-XII (надалі - Закон N 1264-XII).

Положеннями ст. 202 названого Закону визначено компетенцію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Так, до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема: організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про екологічну та радіаційну безпеку, про оцінку впливу на довкілля; про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про охорону, захист, використання та відтворення лісів; про охорону, утримання і використання зелених насаджень; про використання, охорону і відтворення рослинного світу; про охорону, раціональне використання та відтворення тваринного світу; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.

Окрім того, до повноважень Держекоінспекції належить надання обов'язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи суб'єктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням (абз. «е» цієї ж статті).

Указом Президента України від 13 квітня 2011 року N 454/2011 затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію України (надалі - Положення N 454/2011).

Пунктами 1, 2 вказаного Положення визначено, що Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр).

Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Держекоінспекція України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства екології та природних ресурсів України (далі - Міністерство), іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України і Міністра, а також цим Положенням.

Згідно із п. 5 Положення N 454/2011 визначено, що Держекоінспекція України з метою організації своєї діяльності забезпечує в межах повноважень здійснення заходів щодо запобігання корупції і контроль за їх здійсненням в апараті Держекоінспекції України, її територіальних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери її управління.

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 04.11.2011 N 429, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2011 р. за N 1347/20085 затверджено Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин) (надалі - Положення N 429).

Відповідно до п. 1 названого Положення N 429 Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Держекоінспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується.

Повноваження Держекоінспекції поширюються на територію Автономної Республіки Крим, відповідної області, міст Києва та Севастополя, за винятком території та об'єктів, віднесених до зони діяльності морських екологічних інспекцій (Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря, Державна Азово-Чорноморська екологічна інспекція та Державна Азовська морська екологічна інспекція).

Основними завданнями Держекоінспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції України у межах відповідної території (п. 3).

Відповідно до п. 6.4 Положення N 429 Держекоінспекція має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження.

Процедуру проведення перевірок з питань здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів визначено Порядком організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10 вересня 2008 р. N 464, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15 січня 2009 р. за N 18/16034 (надалі - Порядок N 464) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.п. 4.4 - 4.6 названого Порядку, під час проведення перевірки перевіряються наявність та чинність дозвільних документів, які підтверджують право на здійснення господарської діяльності, пов'язаної з використанням природних ресурсів (розміщення відходів, поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), небезпечними хімічними речовинами, викиди в атмосферне повітря з стаціонарних джерел, спеціальне використання природних ресурсів), транскордонним переміщенням об'єктів рослинного й тваринного світу, та інших документів, необхідних для здійснення перевірки.

За загальним визначенням Порядку N 464, акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Відповідно до п. 4.1 Порядку N 464 перевірка складається з таких основних частин: підготовка до перевірки; проведення перевірки; оформлення результатів перевірки (складання акта перевірки, оформлення інших матеріалів перевірки); обговорення результатів перевірки, підписання акта перевірки; застосування адміністративних стягнень до порушників законодавства про охорону навколишнього природного середовища (у разі виявлення порушень).

За результатами проведеної планової або позапланової перевірки, в тому числі спільно з іншими органами державного нагляду (контролю), державним інспектором складається уніфікований акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містить перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), залежно від ресурсу, що перевірявся (п. 4.13 Порядку N 464).

На підставі акта перевірки, складеного за результатами проведення планової або позапланової перевірки, в ході якої виявлено порушення вимог природоохоронного законодавства, орган Держекоінспекції за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування державний інспектор протягом п'яти робочих днів з дня завершення перевірки складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення перевірки, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом (п. 4.16 Порядку N 464).

Згідно із п.п. 4.20-4.22 Порядку N 464 в останній день перевірки два примірники акта перевірки підписуються державними інспекторами, які проводили перевірку, і всіма членами комісії (якщо перевірка проводилася комісією), керівником або уповноваженою особою суб'єкта господарювання. Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта перевірки. У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт, про це зазначається в акті перевірки.

Один примірник акта перевірки (з відповідними додатками) передається керівнику (уповноваженій ним особі) суб'єкта господарювання, про що на останній сторінці примірників акта перевірки робиться відповідна відмітка за підписом особи, яка отримала акт перевірки, із зазначенням посади, прізвища та ініціалів, а також дати одержання акта. Другий примірник акта перевірки зберігається в органі Держекоінспекції.

У разі, якщо посадова особа або уповноважений нею представник суб'єкта господарювання відмовляється від отримання акта перевірки особисто, то такий акт передається через канцелярію суб'єкта господарювання (із зазначенням вхідного реєстраційного номера) або відправляється рекомендованим листом.

Два примірника акта, який зберігається в органі Держекоінспекції, додаються документи, що підтверджують факт поштового відправлення та вручення адресату акта перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами перевірки посадовими особами відповідача складено акт порушення від 30.09.2016 р. № 521/01-04/02-09 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, на якому проставлена відмітка про відмову керівника від підписання акту у зв'язку із чим останній скеровано поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Згідно із листом Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 06.10.2016 р. № 1184 рекомендований лист із повідомленням № 783 від 03.03.2016 р. на ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» за адресою: вул. Свободи, 53, м.Лозова Харківської області, 64606 надійшов до відділення поштового зв'язку Лозова-6 04.10.2016 р. та в цей же день доставлявся за вказаною адресою та був вручений уповноваженій особі Кучеренко.

Відповідно до п.п. 4.23-4.25 Порядку N 464 на підставі акта, який складено за результатами перевірки, протягом п'яти днів з дня її завершення, у разі виявлення порушень вимог природоохоронного законодавства складається припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища (додаток 4).

Припис щодо усунення порушень природоохоронного законодавства складається у двох примірниках, один з яких не пізніше п'яти робочих днів з дня складення акта надається керівнику суб'єкта господарювання чи уповноваженій ним особі для виконання, другий з підписом такої особи залишається в органі Держекоінспекції, який здійснював перевірку.

У разі, якщо посадова особа або уповноважений нею представник суб'єкта господарювання відмовляється від отримання приписів особисто, припис відправляється рекомендованим листом.

Як вбачається з матеріалів справи, керівник ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» відмовився від отримання припису про що зроблено відповідну відмітку у зв'язку із чим останній був скерований засобами поштового зв'язку.

Згідно із листом Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 25.10.2016 р. № 1237 рекомендований лист із повідомленням № 478 від 06.10.2016 р. на ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» за адресою: вул. Свободи, 53, м.Лозова Харківської області, 64606 надійшов до відділення поштового зв'язку Лозова-6 08.10.2016 р. та в цей же день доставлявся за вказаною адресою та був вручений уповноваженій особі Кучеренко.

Наведені позивачем доводи, що інспектори не перебували на об'єкті перевірки в останній день перевірки 30.09.2016 р. не можуть бути підставою для визнання порядку проведення перевірки протиправною.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було дотримано вимог чинного законодавства щодо проведення перевірки та повідомлення позивача про прийняті рішення.

Що стосується п. 1 Припису від 06 жовтня 2016 року № 02-25/163, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Як встановлено судом та не заперечується позивачем, державні акти на право постійного користування земельними ділянками: серії ХР09-00-000258 від 26.05.1997 р., І-ХР № 19-00-000259 від 26.05.1997р., ХР №14-00-000588 від 18.06.1997 р., ХР № 01-00-000585 від 17.05.1997 р, ХР № 02-00-000587 від 18.06.1997 р., ХР № 03-00-000591 від 06.06.1997 р., ХР № 20-00-000590 від 09.06.1997 р. не переоформлено на ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак».

Документи, що посвідчують право користування зазначеними земельними ділянками у Г1УМА УДП «Укрхімтрансаміак» відсутні.

Посилання позивача на державні акти на право постійного користування земельними ділянками серії ХР09-00-000258 від 26.05.1997р., 1-ХР № 19-00-000259 від 26.05.1997р., ХР №14-00-000588 від 18.06.1997р., ХР № 01-00-000585 від 17.05.1997р, ХР № 02-00-000587 від 18.06.1997р., ХР № 03-00-000591 від 06.06.1997р., ХР № 20-00-000590 від 09.06.1997р. не є підставою для використання ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» земельними ділянками, право на яку він посвідчує, оскільки вони видані іншій юридичній особі (УДП «Трансаміак»),

На підставі пункту «в» статті 141 Земельного кодексу України, у разі припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій, їх право постійного користування земельною ділянкою припиняється і в порядку правонаступництва не переходить.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2001 р. N 571 «Про утворення державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на базі майна Миколаївського державного підприємства «Трансаміак» та Українського державного зовнішньоекономічного підприємства «Укрзовнішхімпром» було створено Українське державне підприємство «Укрхімтрансаміак».

Наказом Державного комітету промислової політики України від 05.06.2001 р. № 233 генеральному директору УДП «Укрхімтрансаміак» Россильному Л.І. було доручено врегулювати питання землекористування підприємства.

На виконання вказаної постанови Кабінет Міністрів України та наказу комітету майно Придніпровського державного управління «Трансаміак» передано УДП «Укрхімтрансаміак» до ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак», в тому числі й земельні ділянки площею 540 589 м2.

Отже, позивач зазначає, що оскільки майно Придніпровського державного управління «Укрхімтрансаміак» в подальшому передано ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак», яке є правонаступником Придніпровського державного управління «Укрхімтрансаміак», відповідно підприємство законно здійснює користування земельними ділянками.

Однак, суд не може погодитися з позивачем, оскільки той факт, що він є правонаступником Придніпровського державного управління «Укрхімтрансаміак», підтверджує необхідність переоформлення права користування земельними ділянками на ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак».

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем порушено ст.ст. 96, 125, 126 Земельного кодексу України, ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, а саме: ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» у своїй господарській діяльності використовує земельні ділянки на території Дворічанського, Купянського, Шевченківського, Близнюківського, Ізюмського, Балаклійського, Барвенківського, Лозівського району Харківської області та на території м.Лозова Харківської області, які не оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства.

Що стосується п. 2 Припису від 06 жовтня 2016 року № 02-25/163, суд зазначає наступне.

Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №521/01-04/02-09 зафіксовано, що ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» в період з 01.01.2016р. по 26.04.2016р. допущено самовільне водокористування з артезіанської свердловини та території НС-10 у с. Нова-Іванівка Лозівського району, за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням ст. 44, 49 Водного кодексу України.

Інформація щодо кількості забраної води з артезіанської свердловини в період з 01.01.2016р. по 26.04.2016р. позивачем під час перевірки не представлено, що зазначено в п. 3 розділу «Порушення вимог законодавства, виявлені під час заходу державного нагляду (контролю) акту перевірки №521/01-04/02-09 та є порушенням ст. 11 Закону України «Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

З метою усунення порушення, а саме не надання інформації щодо кількості забраної води з артезіанської свердловини в період з 01.01.2016 р. по 26.04.2016 р. Держекоінспекцією і було зобов'язано ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» надати зазначену інформацію.

Відповідно до ст. 1 Водного кодексу України, водокористування - це використання вод (водних об'єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об'єктів); забір води - це вилучення води з водного об'єкта для використання за допомогою технічних пристроїв або без них.

Позивач в розумінні ст. 42 Водного кодексу України є водокористувачем.

Відповідно до ст. 46 Водного кодексу України, водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарських, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, етичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших них і громадських потреб.

Згідно ч. 1 ст. 49 Водного кодексу України, спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

Дозвіл на спеціальне водокористування видається відповідно до Порядку видачі дозволу на спеціальне водокористування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року №321, у якому зазначається термін, на який видано дозвіл.

Водозабір і водокористування ПУМА здійснював із свердловин на підставі отриманих дозволів на спеціальне водокористування, для виробничих та господарсько-виробничих потреб, а саме: Дозвіл на спеціальне водокористування УДП «Укрхімтрансаміак» ПУМА, виданий 14.03.2000 р. Державним управлінням екології безпеки в Харківській області Укр№2577 А/Хар., строком дії до 31.12.2015р.

В період проведення перевірки Дозвіл на спеціальне водокористування УДП «Укрхімтрансаміак» ПУМА, виданий 14.03.2000 р. Державним управлінням екології безпеки в Харківській області Укр№2577 А/Хар не діяв.

Враховуючи той факт, що забір води без спеціального дозволу заборонено 16.11.2015 р. позивач, з метою уникнення порушення вимог законодавства, видав наказ № 222 «Про припинення водозабору з свердловин» (додається), яким заборонено начальникам лінійних дільниць ПУМА здійснювати водозабір з свердловин. Даний наказ було надано для ознайомлення відповідачу.

Дозвіл на спеціальне водокористування УДП «Укрхімтрансаміак» ПУМА виданий 27.04.2016 р. Департаментом екології та природних ресурсів в Харківській області Укр№04.01-10-859 А/Хар., строком дії до 29.04.2019 р., на підставі якого ПУМА відновило водокористування.

Після отримання в установленому законодавством вказаного дозволу із продовженим строком дії, позивачем було відновлено водокористування.

Отже, позивач вказує на те, що у період з 01.01.2016 р. до 27.04.2016 р., він не здійснював забір води з свердловин.

Однак суд критично оцінює дані твердження позивача, оскільки із наказу № 222 вбачається, що строк його дії становить до 01.12.2015 р. та 31.12.2015 р.

Так, Держекоінспекцією під час здійснення перевірки ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» встановлено та зафіксовано актом перевірки, що в журналі первинного обліку водоспоживання по формі ПОД-11 (по показниках водомірних приладів), в якому ведеться облік водокористування на НС-10 у с. Нова-Іванівка Лозівського району, станом на 31.12.2015 р. показники лічильника становили 01358, після чого записи у вказаному журналі поновлено лише 29.04.2016р. із показниками лічильника 01472, таким чином вбачається, що позивачем за відсутності дозволу на спеціальне водокористування забрано підземної води з артезіанської свердловини у кількості 114,0 куб.м.

На підставі викладеного вбачається, що наказ ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» від 16.11.2015 р. № 222 про припинення водозабору з артезіанських свердловин є таким, що суперечить обставинам справи та є неналежним доказом не здійснення самовільного водокористування.

Так, метою водокористування є виробничі та господарсько-питні потреби (п. 5 дозволу на спеціальне водокористування від 27.04.2016 У кр.№04.01-10-859А/Хар.), а саме: трубопровідний транспорт та працюючі -173 чол.

Таким чином вбачається, що при припиненні водопостачання води із артезіанських свердловин, визначених у наказі №222 від 16.11.2015 ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» зобов'язано було або тимчасово припинити свою діяльність або укласти відповідний договір про надання послуг з водопостачання. Однак, такі докази в матеріалах справи відсутні.

Крім того, позивач в обґрунтування своєї позиції не надав до суду наказ про відновлення водокористування, за умови отримання відповідного дозволу на спеціальне водокористування.

Враховуючи вищевикладене вбачається, що пункт 2 припису від 06 жовтня 2016 року № 02-25/163 відповідає вимогам чинного законодавства.

Що стосується п. 3 Припису від 06 жовтня 2016 року № 02-25/163, суд зазначає наступне.

Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №521/01-04/02-09 зафіксовано, що ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» допущено порушення правил ведення первинного обліку водоспоживання в частині невнесення інформації про фактичні об'єми забору підземних вод в період з 01.01.2016р. по 26.04.2016р., що є порушенням п. 7 ст. 44 Водного Кодексу України.

Відповідно до п. 7 ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані, здійснювати облік забору та використання вод, вести контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об'єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Доводи позивача, що наказ Державного комітету статистики України від 28.03.2016р. № 50 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказ Державного комітету статистики України від 27 липня 1998 року № 264 "Про затвердження типових форм первинного обліку", втратив чинність з 01.04.2016 року, не приймається до уваги.

Держекоінспекцією зафіксовано, що ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак», в період 01.01.2016 року по 26.04.2016 року допущено порушення ведення первинного обліку. Таким чином до втрати чинності зазначених вище актів ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» мало обов'язок здійснювати ведення первинного обліку.

Окрім того, втрата чинності з 01.04.2016р. наказу Держкомстату України від 27.07.1998 р. № 264 «Про затвердження типових форм первинного обліку», жодним чином не спростовує обов'язку ведення водокористувачами первинного обліку забору підземних вод, який передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2012 р. № 963 «Про затвердження Порядку державного обліку артезіанських свердловин, облаштування їх засобами вимірювання об'єму видобутих підземних вод» та відповідного наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 23.03.2016 № 110 «Про затвердження Порядку внесення відомостей про об'єм видобутих підземних вод водокористувачами до автоматизованої системи обліку видобутих підземних вод», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 квітня 2016 р. за № 517/28647, який є обов'язковим до виконання всіма юридичними та фізичними особами - підприємцями, які є власниками або користувачами земельних ділянок, у межах яких розташовані та експлуатуються артезіанські свердловини, та в установленому законодавством порядку отримали спеціальний дозвіл на користування надрами та/або дозвіл на спеціальне водокористування.

Згідно із п. 8 ст. 110 Водного кодексу України відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у порушенні правил ведення державного обліку вод або перекрученні чи внесенні недостовірних відомостей в документи державної статистичної звітності. Порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.

Враховуючи вищевикладене вбачається, що пункт 3 припису від 06 жовтня 2016 року № 02-25/163 відповідає вимогам чинного законодавства.

Що стосується п. 4 Припису від 06 жовтня 2016 року № 02-25/163, суд зазначає наступне.

Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №521/01-04/02-09 зафіксовано, що на момент перевірки виявлені додаткові, не враховані в дозволах на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 16.08.2013р. №-103 (РС№26), -106 (НС№10), -104 (РС№27), -105 (НС№9), -107 (НС№10ВБ), термін дії до 16.08.2018р., стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від яких здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності відповідного дозволу, а саме: газові котли марки АГКВ11,5, АГКВ 25, АОГВ 30, що працюють на природному газі, номінальною потужністю від 11,5 до 30 кВт, що встановлені в відомчих будинках лінійних ремонтерів (на території Залиманської сільської ради Балаклійського району Харківської області, Дворічанської селищної ради та Тавільжанської сільської ради Дворічанського району, Смородьківської сільської ради Купянського району, Іванівської Другої сільської ради Барвенківського району, Самойлівської сільської ради та Лукашівської сільської ради Близнюківського району, Садівської сільської ради, Чернігівської сільської ради, Надеждівської сільської ради та Новоіванівської сільської ради Лозівського району).

Зазначене є порушенням ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Згідно положень ст. 11 названого Закону викиди забруднюючих в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть використовуватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я.

Посилання позивача в своєму адміністративному позові на постанову Кабінету Міністрів України від 28.12.2001р. № 1780 «Про затвердження Порядку розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел» та прийнятому на підставі цієї постанови наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 16.08.2004 № 317 «Про затвердження Переліку типів устаткування для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6 вересня 2004 р. за № 1102/9701, є безпідставним та жодним чином не спростовує обов'язку отримання підприємством дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел оскільки, постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001р.№ 1780 «Про затвердження Порядку розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел» була прийнята відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» - нормативи в галузі охорони атмосферного повітря» в якій визначено, що у галузі охорони атмосферного повітря встановлюються такі нормативи: нормативи екологічної безпеки атмосферного повітря; нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарній джерел; нормативи гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел; нормативи вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах та впливу фізичних факторів пересувних джерел; технологічні нормативи допустимого викиду забруднюючих речовин. Законодавством можуть встановлюватися й інші нормативи в галузі охорони атмосферного повітря. Порядок розроблення та затвердження нормативів у галузі охорони атмосферного повітря встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до закону.

Обов'язок отримання суб'єктами господарювання відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» в якій визначено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання.

На виконання ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 13 березня 2002 р. № 302 «Про затвердження Порядку проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи» видано наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 09.03.2006 № 108 «Про затвердження Інструкції про загальні вимоги до оформлення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 березня 2006 р. за № 341/12215, якими і регулюється порядок та спосіб отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Позивачем отримано дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від аналогічного устаткування, а саме:

- джерела викидів №5 (котел ІШМА-100), №6 (котел ILLIMA-100), №8 (котли ІШМА-100, МАЖ-100) згідно звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин на виробничій базі та гаражах насосної та роздавальної станції №10, розроблений у м. Лозова в 2013р. TOB «НВП «ЕКОПРОМ» та затверджений керівником ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» по яким отримано дозвіл на викиди від 16.08.2013р. -105 термін дії до 16.08.2018 р.;

- джерела викидів №13 (котел Колві-50), №14 (котел Рівнотерм-32) згідно звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин на насосній та роздавальній станції №9, розроблений у с. Западне в 2013 р. TOB «НВП «ЕКОПРОМ» та затверджений керівником ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» по яким отримано дозвіл на викиди від 16.08.2013р. -105, термін дії до 16.08.2018 р.

Наведене свідчить, що позивач ухиляється від виконання вимог ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря".

Враховуючи вищевикладене вбачається, що пункт 4 припису від 06 жовтня 2016 року № 02-25/163 відповідає вимогам чинного законодавства.

Що стосується п. 5 Припису від 06 жовтня 2016 року № 02-25/163, суд зазначає наступне.

Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №521/01-04/02-09 зафіксовано, що інструментально-лабораторні вимірювання параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел не забезпечується, а саме, контроль за дотриманням нормативів ГДВ у 2016 році згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 р. №1598 «Про затвердження переліку найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню» не проведено. Зазначене є порушенням ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Посилення УДП «Укрхімтрансаміак» в своєму адміністративному позові на те, що вимоги контролю за дотриманням нормативів ГДВ встановлюються дозволом на викиди забруднюючих речовин, є хибними з наступних підстав:

- по перше, п. 3.2 та п. 5 Дозволів на викиди, виданих ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак», не передбачено проведення контролю за дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин, оскільки такі вимоги не встановлюються Інструкцією про загальні вимоги до оформлення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 09.03.2006 № 108, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 березня 2006 р. за N 341/12215, але не виключають необхідності проведення відповідного контролю згідно ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»;

- по друге, відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані - здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік, а також забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок;

- по третє, постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 р. №1598 «Про затвердження переліку найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню» визначено перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню.

Посилання Позивача на віднесення його до третьої групи не звільняє останнього від здійснення контролю за дотриманням нормативів ГДВ у 2016 році.

На підставі викладеного вбачається, що пункт 5 припису від 06 жовтня 2016 року № 02-25/163 відповідає вимогам чинного законодавства.

Що стосується п. 6 Припису від 06 жовтня 2016 року № 02-25/163, суд зазначає наступне.

Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №521/01-04/02-09 зафіксовано, що для очистки викидів від пилу абразивно-металевого точильно-шліфувального верстату механічної майстерні на НС №№9,10 встановлено установки очистки газу, а саме пиловловлюючі агрегати (2 шт.) типу ПА2-12. Паспорти на вказані ГОУ розроблені у 2015 році. Однак форми вказаних паспортів установок очистки газу не приведені у відповідність до Правил технічної експлуатації зі змінами, внесеними наказом Мінприроди України від 26.11.2015р. №454.

Зазначене є порушенням ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та наказу Мінприроди України від 26.11.2015 р. № 454.

Відповідно до Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та Закону України «Про охорону атмосферного повітря» наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 06.02.2009 р. № 52, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 квітня 2009 р. за № 327/16343 «Про затвердження Правил технічної експлуатації установок очистки газу» затверджено «Правила технічної експлуатації установок очистки газу», які є обов'язковими для виконання суб'єктами господарювання (фізичними і юридичними особами), які розміщують, проектують, будують, реконструюють, технічно переозброюють, експлуатують ГОУ.

У відповідності до п. 2.2.5. вказаних Правил технічної експлуатації установок очистки газу суб'єкт господарювання зобов'язаний розробити паспорт на кожну ГОУ, зразок якого наведено у додатку 3 до цих Правил.

Наявні на ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» паспорти установок очистки газу, розроблені у 2015 р., не відповідають додатку 3 до цих Правил, в зв'язку з чим підлягають переоформленню.

На підставі викладеного вбачається, що пункт 6 припису від 06 жовтня 2016 року № 02-25/163 відповідає вимогам чинного законодавства.

Що стосується п. 7 Припису від 06 жовтня 2016 року № 02-25/163, суд зазначає наступне.

Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №521/01-04/02-09 зафіксовано, що підприємство не здійснює інструментально-лабораторні вимірювання параметрів викидів забруднюючих речовин пересувних джерел (автотранспорт), що є порушенням ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Позивач до Держекоінспекції інформацію про здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин пересувних джерел (автотранспорт), ані на момент перевірки, ані після її проведення не надав.

Позивачем надано копії журналів обліку вимірів димності при перевірці автомобілів з бензиновими та дизельними двигунами, в зв'язку з чим вбачається що зазначений пункт припису ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» виконаний, а тому підлягає скасуванню.

Що стосується п. 8 Припису від 06 жовтня 2016 року № 02-25/163, суд зазначає наступне.

Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №521/01-04/02-09 зафіксовано, що ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» допущено змішування відходів саме в контейнері для збору ТПВ на території м. Лозова, вул. Свободи, буд. 53 зафіксовано розміщення картону та інших відходів паперу (макулатура).

Зазначене є порушенням п. ж) ст. 17 Закону України «Про відходи», в якій передбачено, що суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані: не допускати змішування відходів, якщо це не передбачено існуючою технологією та ускладнює поводження з відходами або не доведено, що така дія відповідає вимогам підвищення екологічної безпеки.

Посилання позивача на лист КП «Еко-Сан» від 21.10.2016р. №238 щодо неможливості проведення роздільного збирання відходів жодним чином не спростовує обов'язку дотримання підприємством п. ж) ст. 17 Закону України «Про відходи».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем факт здійснення змішування відходів не заперечується.

На підставі викладеного вбачається, що пункт 8 припису від 06 жовтня 2016 року № 02-25/163 відповідає вимогам чинного законодавства.

Що стосується п. 9 Припису від 06 жовтня 2016 року № 02-25/163, суд зазначає наступне.

Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №521/01-04/02-09 зафіксовано, що ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» не проведено коригування реєстрових карт у відповідності до фактичного утворення відходів за 2015 рік відповідно до п. 15 постанови Кабінету Міністрів України від 31.08.1998р. №1360 «Про затвердження Порядку ведення реєстру об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів». Зазначене є порушенням ст. 27 Закону України «Про відходи».

ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» листом від 28.12.2016 № 1153 надавало до Держекоінспекції інформацію про виконання вказаного пункту припису, але в зв'язку з відсутністю до супровідного листа підтверджуючих документів підприємство було проінформовано, що після надання відповідних копій документів Держекоінспекцією буде розглянуто питання щодо зняття з виконання п. 9 припису № 02-25/163 від 06.10.2016р.

Позивачем надано копії документів, якими підтверджено виконання п.9 Припису від 06.10.2016 року, № 02-25/163, що також відповідачем не заперечується, а, отже, зазначений пункт ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак» виконано, в зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності та пояснення сторін, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість доводів позивача, що є підставою для часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв'язку із частковим задоволенням позову підлягають відшкодуванню пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов Українського державного підприємства «Укрхімтрансаміак» (вул. Марини Раскової, 15, м.Київ, 02002, ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п. 7, п. 9 Припису Державної екологічної інспекції у Харківській області від 06.10.2016 р. № 02-25/163.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати в сумі 306,00 гривень присудити на користь Українського державного підприємства «Укрхімтрансаміак» (вул. Марини Раскової, 15, м.Київ, 02002, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 1 під'їзд, 2 поверх, ).

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П.Васильченко

Повний текст судового рішення складено та підписано 12.02.2018 р.