Справа № 826/14727/17
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 лютого 2018 року № 826/14727/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шевченко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-інвестиційний союз» до Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислово-інвестиційний союз» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Промислово-інвестиційний союз») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві (далі по тексту - відповідач), в якому просило:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не розгляду заяви про відкликання податкових повідомлень - рішень від 12.10.2016 №, №, №, № та додаткових пояснень до заяви про відкликання податкових повідомлень - рішень від 12.10.2016 №, №, №, №;

- зобов'язати відповідача розглянути заяву про відкликання податкових повідомлень - рішень від 12.10.2016 №, №, №, № з додатковими поясненнями до заяви про відкликання податкових повідомлень-рішень та відкликати податкові повідомлення - рішення від 12.10.2016 №, №, №, №.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що оскільки товариство в 2010 році на підставі укладеного договору про відступлення права вимоги перерахувало на рахунок первісного кредитора - Відкритого акціонерного товариства «ДОК-3» грошові кошти в розмірі 40 000 000,00 грн., що відповідно до бухгалтерського обліку було віднесено до дебіторської заборгованості, а в подальшому в 2015 році на підставі рішення суду та в порядку виконавчого провадження було списано з боржника - Комунального підприємства «Київський метрополітен» на рахунок TOB «Промислово - інвестиційний союз» 40 048 649,95 грн., таким чином, на думку позивача, вказане свідчить, що 40 000 000,00 грн. не є доходом в розумінні податкового законодавства.

Відповідач у визначений судом строк відзив на позовну заяву не надав, заяву про визнання позову також суду не надіслав.

15.12.2017 набула чинності нова редакція КАС України відповідно до пунктів 10, 12 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судове засідання представники сторін не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення, про що містяться докази в матеріалах адміністративної справи. Керуючись ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, судом ухвалено перейти до розгляду справи на підставі наявних доказів у письмовому провадженні.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Як убачається із матеріалів справи, у вересні 2016 року відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Промислово-інвестиційний союз» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 20.09.2016.

За результатами вказаної перевірки контролюючим органом складено акт від 27.09.2016 №347/1-26-15-14-03-04/36423784.

У вказаному вище акті перевірки встановлено порушення позивачем вимог:

п. 50.1 ст. 50, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, п. 3 П(с)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», п. 5, п. 7 П(с)БО 15 «Дохід», що призвело до заниження податку на прибуток підприємств на суму 7 168 105,00 грн. за 2015 рік та завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування на суму 112 923,00 грн. за 2016 рік;

п. 50.1 ст. 50, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, що призвело до зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2016 рік на суму 112 923,00 грн.;

п. 184.7 ст. 184 ПК України, що призвело до завищення залишку від'ємного значення ПДВ, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на суму 3 206, 00 грн.

Не погодившись з доводами викладеними в акті перевірки, ТОВ «Промислово-інвестиційний союз» в порядку та строки, передбачені ПК України, 06.10.2016 подало заперечення на акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки.

Листом 11.10.2016 №22054/10/26-15-14-03-04 Головне управління ДФС у місті Києві залишило заперечення на акт про результати документальної планової виїзної перевірки від 27.09.2016 №347/1-26-15-14-03-04/36423784 без розгляду, посилаючись на те, що TOB «Промислово - інвестиційний союз» пропущено строк для подання заперечень.

На підставі висновків акта перевірки контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 12.10.2016 №, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на 112 923,00 грн., №, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 170,00 грн., № щодо завищення від'ємного значення суми ПДВ на 3 206,00 грн.; № щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на 7 168 105,00 грн.

Скориставшись правом на оскарження в адміністративному порядку прийнятих Головним управлінням ДФС у місті Києві рішень, TOB «Промислово - інвестиційний союз» в порядку передбаченому статтею 56 ПК України 20 жовтня 2016 року подало скаргу на податкові повідомлення - рішення від 12.10.2016 №, №, №, №.

09.11.2016 на адресу TOB «Промислово - інвестиційний союз» надійшов лист від 07.11.2016 №23761/6/99-99-11-01-02-25, яким Державна фіскальна служба України повідомила про продовження строку розгляду скарги та було зобов'язано Головне управління ДФС у місті Києві надати у сканованому вигляді, зокрема, інші матеріали, що засвідчують обставини справи.

За результатами розгляду справи листом від 16.12.2016 №27238/6/99.99.11.01.02.25 Державна фіскальна служба України направила рішення про результат розгляду скарги, відповідно до якого Державна фіскальна служба України залишила без змін податкові повідомлення-рішення від 12.10.2016 №, №, №, №, а скаргу - без задоволення.

24.03.2017 TOB «Промислово - інвестиційний союз» подало до Головного управління ДФС у місті Києві заяву про відкликання податкових повідомлень - рішень від 12.10.2016 №, №, №, №. Крім того, 21.04.2017 до Головного управління ДФС у місті Києві було подано додаткові пояснення.

В поданій заяві та додаткових поясненнях до заяви про відкликання податкових повідомлень - рішень TOB «Промислово - інвестиційний союз» зазначило, що оскільки товариство в 2010 році на підставі укладеного договору про відступлення права вимоги перерахувало на рахунок ВАТ «ДОК-3» грошові кошти в розмірі 40 000 000, 00 грн., що відповідно до бухгалтерського обліку було віднесено до дебіторської заборгованості, а в подальшому в 2015 році на підставі рішення суду по справі №31/271 та в порядку виконавчого провадження було списано з КП «Київський метрополітен» на рахунок TOB «Промислово - інвестиційний союз» 40 048 649, 95 грн., то вказане свідчить про те, що 40 000 000,00 грн. не є доходом в розумінні податкового законодавства.

Станом на дату подання адміністративного позову, позивач жодної відповіді щодо результатів розгляду заяви та додаткових пояснень від Головного управління ДФС у місті Києві не отримувало, а, отже, вважаючи, що такою бездіяльністю відповідач порушив його права та законні інтереси, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Так, 27.11.2009 між Відкритим акціонерним товариством «ДОК-3» та ТОВ «Промислово - інвестиційний союз» було укладено договір про відступлення права вимоги.

Предметом вказаного договору є відступлення первісним кредитором - ВАТ «ДОК-3» новому кредитору TOB «Промислово - інвестиційний союз» право вимоги до боржника - КП «Київський метрополітен», що належало первісному кредитору - ВАТ «ДОК-3» за зобов'язаннями боржника - КП «Київський метрополітен».

Відповідно до умов договору про відступлення зобов'язання боржника КП «Київський метрополітен» - це грошові зобов'язання КП «Київський метрополітен» перед первісним кредитором - ВАТ «ДОК-3», що виникло на підставі п. 2.7., п. 3.1. договору №158-ДБМ щодо врегулювання земельно-майнових питань та виплати компенсацій ВАТ «ДОК-3», пов'язаних з будівництвом Подільського мостового переходу через р. Дніпро та Подільсько - Вигурівської лінії метрополітену у місті Києві, укладеного 29.12.2008 між первісним кредитором - ВАТ «ДОК- 3» та боржником - КП «Київський метрополітен».

Умовами Договору №158-ДБМ від 29.12.2008 року, зокрема, передбачалася можливість відступлення права вимоги та (або) переведення боргу за умови письмового погодження іншою стороною (пункт 8.6 Договору №158-ДБМ від 29.12.2008).

Згідно з п. 2.3 договору про відступлення передбачено розмір зобов'язання боржника - КП «Київський метрополітен» перед первісним кредитором - ВАТ «ДОК-3», який складає на момент підписання договору 40 022 913 грн. 95 коп.

Новий кредитор - TOB «Промислово - інвестиційний союз» зобов'язаний сплатити первісному кредитору - ВАТ «ДОК-3» 40 022 257,00грн. протягом 5 років з дня підписання цього договору.

Первісний кредитор - ВАТ «ДОК-3» зобов'язаний протягом 3 календарних днів з дня укладення цього договору надати новому Кредитору - TOB «Промислово - інвестиційний союз» усю наявну у первісного кредитора інформацію, необхідну новому кредитору для здійснення прав вимоги за зобов'язанням боржника.

На виконання взятих на себе зобов'язань за договором про відступлення права вимоги від 27.11.2009 TOB «Промислово - інвестиційний союз» було в повному обсязі та належним чином виконано взяті на себе зобов'язання за договором про відступлення права вимоги, а саме перераховано на рахунок ВАТ «ДОК-3» 40 000 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №1 від 21.01.2010, №2 від 21.01.2010, №3 від 22.01.2010, №9 від 22.01.2010, №4 від 25.01.2010, №5 від 26.01.2010, №6 від 28.01.2010, №7 від 29.01.2010, №10 від 01.02.2010, №13 від 03.02.2010, №14 від 04.02.2010, №15 від 08.02.2010, №16 від 09.02.2010, №17 від 10.02.2010.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, перерахувавши згідно договору про відступлення права вимоги від 27.11.2009 грошові кошти на рахунок ВАТ «ДОК-3», TOB «Промислово - інвестиційний союз» набуло статусу кредитора по відношенню до КП «Київський метрополітен» в розмірі 40 022 913 грн. 95 коп., що було відображено в бухгалтерському обліку як дебіторська заборгованість.

Більше того, сума 40 022 257,00 грн. як дебіторська заборгованість за товари, роботи, послуги була відображена TOB «Промислово - інвестиційний союз» в балансі підприємства складеного станом на 31.12.2010, в балансі підприємства складеного станом на 31.03.2011, в балансі підприємства складеного станом на 31.12.2012, в балансі підприємства складеного станом на 31.12.2013, в балансі підприємства складеного станом на 31.12.2014.

Крім того, фінансова звітність в порядку та строки визначені Податковим кодексом України разом з податковою декларацією своєчасно починаючи з 2010 року подавалися до Головного управління статистики у місті Києві та ДПІ у Печерському районі міста Києва.

В подальшому 08.07.2010 Господарським судом міста Києва у справі №31/271 за позовом ТОВ «Промислово - інвестиційний союз» до КП «Київський метрополітен» про стягнення 40022913,95 грн., ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволені. Прийнято рішення стягнути з КП «Київський метрополітен» на користь ТОВ «Промислово-інвестиційний союз», - з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, 40 022 913 грн. 95 коп. основного боргу, 25 500 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішеннями Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2010 та Вищого господарського суду України від 07.12.2010 рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2010 залишено без змін.

На виконання рішення суду Господарським судом міста Києва 18.10.2010 по справі №31/271 було видано наказ про стягнення з КП «Київський метрополітен» на користь ТОВ «Промислово-інвестиційний союз» 40 022 913 грн. 95 коп. основного боргу, 25 500 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

30.09.2013 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.10.2010 у справі №31/271, якою постановлено стягнути з КП «Київський метрополітен» на користь ТОВ «Промислово-інвестиційний союз» 40 022 913 грн. 95 коп. основного боргу, 25500 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Надалі, 21.01.2015 відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України в рамках виконавчого провадження №40010082 стягнуто на користь ТОВ «Промислово-інвестиційний союз» згідно наказу Господарського суду міста Києва від 18.10.2010 у справі №31/271 грошові кошти в сумі 40 048 649, 95 грн., наслідком чого було винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 20.02.2015.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно з ст. 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

У випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Якщо нарахована сума грошового зобов'язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов'язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

Враховуючи викладене, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислово-інвестиційний союз» впродовж 2010 року було реально сплачено (перераховано) на рахунок Відкритого акціонерного товариства «ДОК-З» 40 000 000,00 грн., що як зазначалося вище підтверджується відповідними платіжними дорученнями, та в подальшому в 2015 році на підставі рішення суду у справі №31/271 та в порядку виконавчого провадження ВП №40010082 відкритого відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, на користь ТОВ «Промислово-інвестиційний союз» стягнуто - 40 048 649,95 грн., тому доводи, викладені в акті перевірки є помилковими, оскільки в розумінні вимог податкового законодавства, повернуті на підставі рішення суду 40 048 650 грн. не являються доходом, при цьому оскільки з 2010 року зазначена сума відображалася в фінансовій звітності, як дебіторська заборгованість, тому в балансі за 2015 рік, в зв'язку з поверненням грошових коштів, в розділі дебіторська заборгованість на кінець 2015 року, зазначено про відсутність дебіторської заборгованості.

При цьому, в податковій декларації з податку на прибуток підприємств в 2015 році відображено в рядку 01 дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку 58 650, 00 грн.

Таким чином, за результатами діяльності за 2015 рік ТОВ «Промислово-інвестиційний союз» задекларувало дохід у сумі 58 650 гривень, при цьому Головним управлінням ДФС у місті Києві, за результатами проведеної перевірки, та на підставі наданої банківської виписки від 18.02.2015, згідно якої ТОВ «Промислово - інвестиційний союз» отримано кошти в розмірі 40 048 649,95 грн. з призначенням платежу «перерахування коштів, як погашення боргу згідно наказу №31/271 виданого 18.10.2010 господарським судом міста Києва про стягнення з КП «Київський метрополітен» грошових коштів», було безпідставно встановлено заниження задекларованих ТОВ «Промислово-інвестиційний союз» за 2015 рік показників на загальну суму 40 048 650 грн.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем 24.03.2017 подано до Головного управління Державної фіскальної служби України в місті Києві заяву про відкликання податкових повідомлень-рішень від 12.10.2016 №, №, №, №, однак відповіді на вказану заяву ТОВ «Промислово-інвестиційний союз» не отримувало.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи заперечень відповідача або будь-яких інших доказів, які б спростовували доводи позивача, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Стосовно вимоги позивача щодо зобов'язання Головного управління Державної фіскальної служби України в місті Києві відкликати вказані податкові повідомлення-рішення, суд не вбачає підстав для задоволення такої з огляду на наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

В контексті вказаного, суд зазначає, що адміністративний суд, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям (чи прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно; своєчасно), не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Вищевикладене, на думку суду, свідчить про обрання позивачем невірного способу захисту порушених, на його думку, прав та інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241-247, 250, 255, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-інвестиційний союз» задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві щодо не розгляду заяви про відкликання податкових повідомлень - рішень від 12.10.2016 №, №, №, № та додаткових пояснень до заяви про відкликання податкових повідомлень - рішень від 12.10.2016 №, №, №, №.

Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби України у місті Києві розглянути заяву про відкликання податкових повідомлень - рішень від 12.10.2016 №, №, №, № з додатковими поясненнями до заяви про відкликання податкових повідомлень-рішень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко