Справа № 826/1632/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

07 лютого 2018 року справа №826/1632/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., суддів Арсірія Р.О., Огурцова О.П., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН (Hyundai corporation) (далі по тексту - позивач)
доМіністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач)
треті особи1. Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі по тексту - третя особа 1, ПАТ "Укрсоцбанк") 2. Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України (далі по тексту - третя особа 2)
про1) визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 29 грудня 2016 року №3919/5 в частині скасування рішень приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В.: №29617356 від 16 травня 2016 року (пункт 6 наказу); №29579454 від 12 травня 2016 року (пункт 7 наказу); №29615383 від 16 травня 2016 року (пункт 8 наказу); №29579102 від 12 травня 2016 року (пункт 9 наказу); №29617177 від 16 травня 2016 року (пункт 10 наказу); №29579346 від 12 травня 2016 року (пункт 11 наказу); №29615826 від 16 травня 2016 року (пункт 12 наказу); №29579162 від 12 травня 2016 року (пункт 13 наказу); 2) зобов'язання відповідача вчинити дії щодо поновлення записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які були скасовані на підставі наказу відповідача від 29 грудня 2016 року №3919/5, а саме, записів, внесених на підставі рішень приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 травня 2016 року №29579102, №29579162, №29579346 та №29579454, від 16 травня 2016 року №29615383, №29615826, №29617177 та №29617356
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправним наказ відповідача від 29 грудня 2016 року №3919/5, з огляду на те, що відсутні підстави для визнання рішень державного реєстратора Дорошенко О.В. від 12 травня 2016 року №29579102, №29579162, №29579346 та №29579454, від 16 травня 2016 року №29615383, №29615826, №29617177 та №29617356 протиправними, оскільки станом на дату укладення договорів іпотеки позивача від 11 травня 2016 року нотаріусом перевірено та встановлено відсутність будь-яких обтяжень речових прав на предмети іпотеки, жодних даних про порушення прав та інтересів інших осіб, у тому числі ПАТ "Укрсоцбанк" не існувало.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/1632/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2017 року залучено до участі в адміністративній справі Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" та Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Відповідач подав до суду письмові заперечення проти позову, у яких зазначив про прийняття оскаржуваного наказу в межах повноважень відповідача та на підставі чинного законодавства.

Третя особа 1 у письмових запереченнях проти адміністративного позову заперечила повністю, зазначила, що відповідач дійшов вірного висновку про скасування державної реєстрації припинення обтяжень за іпотечними договорами, укладеними з ПАТ "Укрсоцбанк", та про скасування державної реєстрації іпотек та обтяжень за договорами іпотеки, укладеними позивачем, оскільки ПАТ "Укрсоцбанк" не надавав згоди на передачу іпотечного майна в наступну іпотеку.

Третя особа 2 письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не надала.

В судовому засіданні 24 травня 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав, третя особа 1 проти позову заперечила, відповідач та третя особа 2 своїх представників до суду не направили; на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, звертає увагу на наступне.

17 вересня 2014 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" укладено Генеральний договір про здійснення кредитування №06.201-72/025.

26 грудня 2014 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним Генеральним договором від 17 вересня 2014 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та ТОВ "Українська торгово-комерційна компанія" укладено Іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за №1114, відповідно до якого в іпотеку ПАТ "Укрсоцбанк" передано: торгово-офісне приміщення, розміщене на першому, другому та третьому поверхах, загальною площею 1338,8 кв. м., що знаходиться за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Галицька, буд. 556; нежитлове торгове приміщення, розміщене у підвальному, першому та другому поверхах, загальною площею 2641,4 кв. м., що знаходиться за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Галицька, буд. 556.

26 грудня 2014 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним Генеральним договором від 17 вересня 2014 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та ТОВ "ЄВРОТОРГ ПРИКАРПАТТЯ" укладено Іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за №1110, відповідно до якого в іпотеку ПАТ "Укрсоцбанк" передано: приміщення торгівлі громадського харчування, загальною площею 3217,3 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Івано-Франківськ, бульвар Південний, 24 В; торгово-складські приміщення, загальною площею 1297,2 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Івано-Франківськ, бульвар Південний, буд. 24 В.

На підставі укладених іпотечних договорів від 26 грудня 2014 року №1110 та №1114 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо реєстрації іпотек та заборон за вищезазначеними іпотечними договорами).

Як стверджує ПАТ "Укрсоцбанк", 14 грудня 2016 року йому стало випадково відомо, що 14 березня та 15 березня 2016 року державним реєстратором Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області Соловій В.В. протиправно вчинено державну реєстрацію припинення іпотеки за вищевказаними іпотечними договорами, 11 травня 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. протиправно вчинено державну реєстрацію іпотеки та заборони по нерухомому майну, яке було предметом іпотеки іпотечних договорів від 26 грудня 2014 року №1110 та №1114.

14 грудня 2016 року ПАТ "Укрсоцбанк" звернулося до відповідача зі скаргою в порядку статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в якій просило: скасувати державні реєстрації припинення іпотеки та припинення обтяження, проведені державним реєстратором Соловій В.В. 15 березня 2016 року та 14 березня 2016 року, індексні номери рішень: 28739443, 28739331, 28719475, 28715965, 28736053, 28735940, 28723865, 28721533, а також скасувати державні реєстрації іпотеки та обтяження, проведені державним реєстратором Дорошенко О.В. 16 травня 2016 року та 12 травня 2016 року, індексні номери рішень: 29617356, 29579454, 29615383, 29579102, 29617177, 29579346, 29615826 та 29579162, скарга зареєстрована відповідачем 16 грудня 2016 року.

29 грудня 2016 року відповідачем прийнято наказ "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" №3919/5, яким наказано: частково задовольнити скаргу ПАТ "Укрсоцбанк" від 14 грудня 2016 року; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 березня 2016 року №28739331, прийняте державним реєстратором Соловієм В.В.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 березня 2016 року №28715965, прийняте державним реєстратором Соловієм В.В.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 березня 2016 року №28735940, прийняте державним реєстратором Соловієм В.В.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 березня 2016 року №28721533, прийняте державним реєстратором Соловієм В.В.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16 травня 2016 року №29617356, прийняте державним реєстратором Дорошенко О.В.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 травня 2016 року №29579454, прийняте державним реєстратором Дорошенко О.В.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16 травня 2016 року №29615383, прийняте державним реєстратором Дорошенко О.В.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 травня 2016 року №29579102, прийняте державним реєстратором Дорошенко О.В.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16 травня 2016 року №29617177, прийняте державним реєстратором Дорошенко О.В.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 травня 2016 року №29579346, прийняте державним реєстратором Дорошенко О.В.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16 травня 2016 року №29615826, прийняте державним реєстратором Дорошенко О.В.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 травня 2016 року №29579162, прийняте державним реєстратором Дорошенко О.В.; відмовити у задоволенні скарги ПАТ "Укрсоцбанк" від 14 грудня 2016 року в частині скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 березня 2016 року №№28719475, 28723865 та від 15 березня 2016 року №№28739443, 28736053, оскільки скаржником не підтверджено факт порушення його прав.

Наказ від 29 грудня 2016 року №3919/5 прийнято на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 28 грудня 2016 року за результатами розгляду скарги ПАТ "Укрсоцбанк" від 14 грудня 2016 року, зареєстрованої Міністерством юстиції України 16 грудня 2016 року за №39651-0-33-16.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (тут і далі в редакції від 01 січня 2016 року, яка діяла на момент прийняття оскаржуваних рішень державних реєстраторів).

Відповідно до статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Міністерство юстиції України: 1) забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав; 2) здійснює нормативно-правове регулювання у сфері державної реєстрації прав; 3) забезпечує створення та функціонування Державного реєстру прав, є його держателем; 4) організовує роботу, пов'язану із забезпеченням діяльності з державної реєстрації прав; 5) здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав; 6) забезпечує доступ державних реєстраторів до Державного реєстру прав та приймає рішення про блокування та анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом; 7) розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов'язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; 8) складає протоколи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення; 9) організовує роботу з підготовки та підвищення кваліфікації державних реєстраторів; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно частини першої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Частиною другою статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до частини п'ятої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (ім'я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується; 3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; 4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 5) засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника в результаті прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі подання скарги на рішення про державну реєстрацію прав); 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.

Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав подається представником скаржника, до скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Згідно частини шостої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ" та "д" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Згідно частин дев'ятої та десятої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Процедуру розгляду відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закони) скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації, територіального органу Мін'юсту (далі - суб'єкт оскарження), що здійснюється Мін'юстом та його територіальними органами (далі - суб'єкт розгляду скарги), визначає Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 (тут і далі в редакції від 04 червня 2016 року, яка діяла на момент розгляду скарги відповідачем) (далі по тексту - Порядок №1128).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1128 для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

Згідно пункту 8 Порядку №1128 під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб'єкта оскарження, і вирішує: 1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб'єкта оскарження; 2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб'єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб'єктом оскарження на законних підставах; 3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора); 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Пунктом 9 Порядку №1128 встановлено, що під час розгляду скарги по суті обов'язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб'єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до пункту 11 Порядку №1128 копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб'єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов'язково приймаються комісією до розгляду.

З аналізу чинного законодавства Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що суб'єкт розгляду скарги зобов'язаний під час розгляду скарги по суті запросити скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів та надати їм копії скарги та доданих до неї документів.

Як стверджує відповідач у письмових запереченнях на адміністративний позов, супровідним листом від 21 грудня 2016 року №39651-0-33-16/19К позивача повідомлено про скаргу ПАТ "Укрсоцбанк" та надіслано копію зазначеної скарги.

Проте, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу, що до суду не надано, а в матеріалах справи відсутні докази надсилання вищезазначеного супровідного листа та скарги ПАТ "Укрсоцбанк" з додатками позивачу.

Отже, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що ним завчасно направлено позивачеві повідомлення про отримання скарги від ПАТ "Укрсоцбанк" та копії такої скарги з додатками.

З урахуванням викладеного, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного наказу порушено норми Порядку №1128, зокрема в частині обов'язкового надсилання зацікавленим особам копій скарг з додатками, що призвело до порушення законодавчо визначених прав заінтересованої особи подати письмові пояснення по суті скарги та до не забезпечення об'єктивного розгляду скарги у сфері державної реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наказ Міністерства юстиції України від 29 грудня 2016 року №3919/5 прийнято з порушенням вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Стосовно доводів позивача щодо порушення ПАТ "Укрсоцбанк" строків звернення до Міністерства юстиції України зі скаргою в порядку статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини третьої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 06 жовтня 2016 року, яка діяла на момент подання ПАТ "Укрсоцбанк" скарги до Міністерства юстиції України) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

З матеріалів справи вбачається, що скарга ПАТ "Укрсоцбанк" датована 14 грудня 2016 року, отримана та зареєстрована Міністерством юстиції України 16 грудня 2016 року, зі змісту скарги вбачається, що про порушення своїх прав державними реєстраторами ПАТ "Укрсоцбанк" випадково дізналося 07 грудня 2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, доказів зворотного до суду не надано та в матеріалах справи відсутні, тобто строків звернення з вказаною скаргою не порушено.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 12 Порядку №1128 за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Згідно пункту 13 Порядку №1128 якщо у скарзі заявлено дві або більше вимог, комісія надає правову оцінку кожній із них, яка включається до висновку комісії.

Пунктом 14 Порядку №1128 встановлено, що висновок комісії, на підставі якого суб'єктом розгляду скарги приймається рішення про задоволення скарги, обов'язково містить інформацію про те, що: 1) рішення, дії або бездіяльність суб'єкта оскарження не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації; 2) скарга підлягає задоволенню в повному обсязі чи частково (з обов'язковим зазначенням у якій частині) шляхом прийняття суб'єктом розгляду скарги рішень, передбачених пунктом 2частини шостої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та пунктом 2 частини шостої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Отже, законодавством у сфері державної реєстрації чітко встановлено, що висновок комісії, на підставі якого суб'єктом розгляду скарги приймається рішення про задоволення скарги, обов'язково має містити інформацію про те, що рішення, дії або бездіяльність суб'єкта оскарження не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації, як наслідок, рішення про скасування рішення, дії або бездіяльність суб'єкта оскарження може бути прийнято лише у разі встановлення комісією не відповідності дій державного реєстратора нормам законодавства у сфері державної реєстрації та чіткої вказівки на норми законодавства, яким рішення суб'єкта оскарження не відповідають та суперечать.

Як уже зазначалося вище, оскаржуваний наказ відповідача від 29 грудня 2016 року №3919/5 прийнято на підставі Висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 28 грудня 2016 року, який складено за результатами розгляду скарги ПАТ "Укрсоцбанк" від 14 грудня 2016 року.

У висновку від 28 грудня 2016 року комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації відповідача встановлено, що оскаржувані рішення №№28739443, 28739331 від 15 березня 2016 року прийняті державним реєстратором Соловієм В.В. на підставі заяв №№16058962, 16058268, поданих неналежною особою, а саме представником ТОВ "УТКК", до заяви не додано документи, які передбачені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у тому числі - довіреності від обтяжувача.

14 березня 2016 року державним реєстратором Соловієм В.В. прийняті оскаржувані рішення №№287139475, 28715963 на підставі заяв, до яких не додано документи, які передбачені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у тому числі - довіреності від обтяжувача.

15 березня 2016 року державним реєстратором Соловієм В.В. прийняті оскаржувані рішення №№28736053, 28735940 на підставі заяв, до яких не додано документи, які передбачені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у тому числі - довіреності від обтяжувача.

14 березня 2016 року державним реєстратором Соловієм В.В. прийняті оскаржувані рішення №№28723865, 28721533 на підставі заяв №№16045642, 16043003, поданих неналежною особою, а саме: представником ТОВ "Євроторг Прикарпаття", до заяви не додано документи, які передбачені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у тому числі - довіреності від обтяжувача.

Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації відповідача у висновку від 28 грудня 2016 року встановила, що з аналізу доданих до заяв за №№17644203, 17644019, 17644626, 17644463, 17645017, 17644894, 17645311, 17645222 документів вбачається, що для державної реєстрації припинення іпотеки та обтяження подані тільки повідомлення про припинення зобов'язання від 06 липня 2016 року, не надано документів, що посвідчують таку особу, та подані неналежною особою.

Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації дійшла висновків, що державним реєстратором Соловієм В.В. під час здійснення оскаржуваної державної реєстрації припинення іпотеки та обтяження допущено порушення норм Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку №1127, оскільки за наявності підстав для зупинення або відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень ним проведено державну реєстрацію припинення іпотеки та заборони, що спричинило порушення прав іпотекодержателя ПАТ "Укрсоцбанк" відповідно до умов іпотечних договорів останнього.

Як наслідок, Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації відповідача дійшла висновку, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14-15 березня 2016 року №№28739331, 28715965, 28735940, 28721533 підлягають скасуванню.

Документи на підставі яких комісія відповідача дійшла вищезазначених висновків до суду не надано та в матеріалах справи відсутні, встановити відповідність вищезазначених висновків Комісії відповідача чинному законодавства не вбачається можливості, проте, суд вважає за необхідне зазначити, що скасування відповідачем вищезазначених записів вчинених державним реєстратором Соловієм В.В. не є предметом розгляду цієї справи.

Стосовно скасування рішень державного реєстратора Дорошенко О.В., які є предметом розгляду цієї справи, необхідно зазначити наступне.

Матеріали справи підтверджують, що 13 листопада 2015 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія РОНА" укладено Контракт про сплату боргу №HDС-JН01, відповідно до якого ТОВ "Компанія РОНА" підтверджує та визнає заборгованість перед позивачем у розмірі та валюті, встановлених контрактом.

11 травня 2016 року між позивачем та ТОВ "Компанія РОНА" укладено Додатковий договір №1 до вищезазначеного контракту.

11 травня 2016 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українсько торгова-комерційна компанія", Приватним підприємством "ПСВ-ІФ", Товариством з обмеженою відповідальністю "Євроторг Прикарпаття" (далі по тексту - іпотекодавці) укладено Рамковий договір №1 про надання забезпечення.

11 травня 2016 року на виконання умов Контакту, Додаткового договору №1 до Контракту та Рамкового договору між позивачем та іпотекодавцями укладено договори іпотеки, зокрема: договір іпотеки між позивачем та ТОВ "Українська торгово-комерційна компанія", посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. за реєстровими №№647, 648 (предмет іпотеки - торгово-офісне приміщення, яке складається з торгово-офісного приміщення розміщеного на першому, другому та третьому поверхах, загальною площею 1338,8 кв.м, зазначеного у плані літерою "А", за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, буд. 55Б, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01); договір іпотеки між позивачем та ТОВ "Українська торгово-комерційна компанія", посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. за реєстровими №№652, 653 (предмет іпотеки - нежитлове торгове приміщення, яке складається із нежитлового торгового приміщення розміщеного у підвальному першому та другому поверхах, загальною площею 2641,4 кв.м, зазначеного у плані літерою "А", за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, буд. 55Б, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01); договір іпотеки між позивачем та ТОВ "Євроторг Прикарпаття", посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. за реєстровими №№632, 633 (предмет іпотеки - торгово-складські приміщення, які складаються з торгово-складських приміщень розміщеного у підвальному (цокольному) поверсі, загальною площею 1297,2 кв.м, зазначених у плані літерою "А", за адресою: м. Івано-Франківськ, бульвар Південний, буд. 24В, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01); договір іпотеки між позивачем та ТОВ "Євроторг Прикарпаття", посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. за реєстровими №№637, 638 (предмет іпотеки - приміщення торгівлі та громадського харчування які складаються із приміщення торгівлі та громадського харчування розміщених на першому та другому поверхах, загальною площею 3217,3 кв.м, зазначених у плані літерою "А", за адресою: м. Івано-Франківськ, бульвар Південний, буд. 24В, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01).

У зв'язку з укладенням вищезазначених договорів іпотеки приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: №29615383 від 16 травня 2016 року (реєстрація іпотеки); №29579102 від 12 травня 2016 року (реєстрація заборони); №29615826 від 16 травня 2016 року (реєстрація іпотеки); №29579162 від 12 травня 2016 року (реєстрація заборони); №29617177 від 16 травня 2016 року (реєстрація іпотеки); №29579346 від 12 травня 2016 року (реєстрація заборони); №29617356 від 16 травня 2016 року (реєстрація іпотеки); №29579454 від 12 травня 2016 року (реєстрація заборони);

Відповідно до пунктів 1 та 5 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

Згідно частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають, серед іншого: іпотека та заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником; 4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав; 7) виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує та веде реєстраційні справи у паперовій формі; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Статтею 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення державної реєстрації прав забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно частин першої та другої статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державні реєстратори зобов'язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

Відповідно до частини четвертої статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Частиною сьомою статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що під час подання заяви про державну реєстрацію прав заявник зобов'язаний повідомити державного реєстратора про наявність встановлених законом обтяжень речових прав на нерухоме майно.

Згідно статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Електронні документи, подані для проведення державної реєстрації прав, оформляються згідно з вимогами, встановленими цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.

Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Відповідальність за відповідність електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, оригіналам таких документів у паперовій формі у разі подання заяви в електронній формі несе особа, яка виготовила електронні копії документів.

Згідно статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: 1) рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; 2) рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; 3) визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна; 4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 5) договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката; 6) закону, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном; 7) інших актів органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, визначає Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (тут і далі в редакції від 25 грудня 2015 року, яка діяла на момент прийняття спірних рішень) (далі по тексту - Порядок №1127).

Відповідно до пункту 9 Порядку №1127 разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та / або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав.

Згідно пункту 14 Порядку №1127 у разі коли під час розгляду заяви встановлено наявність підстав, передбачених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для зупинення розгляду заяви, державний реєстратор невідкладно приймає рішення щодо зупинення розгляду заяви.

Пунктом 18 Порядку №1127 встановлено, що за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Пунктом 23 Порядку №1127 визначено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Відповідно до пункту 40 Порядку №1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 28 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком.

Згідно пункту 56 Порядку №1127 для державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі, також подається документ, що підтверджує наявність факту згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна.

Зміст процитованих правових норм вказує, що за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор може прийняти одне із рішень: про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмову в державній реєстрації; у свою чергу рішення про відмову в державній реєстрації може прийматися лише за наявності підстав, передбачених статтею 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Таким чином, в межах спірних правовідносин необхідно встановити наявність або відсутність підстав для відмови в державній реєстрації іпотеки за іпотечними договорами позивача від 11 травня 2016 року.

Матеріали справи підтверджують, що зазначені вище рішення про реєстрацію іпотеки та реєстрацію заборони від 12 та 16 травня 2016 року прийнято державним реєстратором Дорошенко О.В. на підставі заяви ДЖУНГ Дае Джін, представника за довіреністю Хюндай Корпорейшн, про реєстрацію іпотеки від 11 травня 2016 року та документів, поданих для проведення державної реєстрації прав.

Суд звертає увагу, що до суду не надано та в матеріалах справи відсутні заяви про реєстрацію іпотеки від 11 травня 2016 року, проте, усі договори та документи позивача, на підставі яких прийнято спірні рішення від 12 та 16 травня 2016 року, містяться в матеріалах справи та відповідають вимогам чинного законодавства.

Окрім того, у висновку Комісії відповідача від 28 грудня 2016 року не зазначено про ненадання державному реєстратору Дорошенко О.В. будь-яких документів необхідних для державної реєстрації іпотеки і заборони, або про невідповідність поданих документів вимогам законодавства.

Позивач у адміністративному позові стверджує, що станом на момент укладення договорів іпотеки від 11 травня 2016 року, будь-які записи про інші обтяження речових прав на предмети іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відсутні.

Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень станом на 11 травня 2016 року до суду не наданий та в матеріалах справи відсутній, проте, висновок Комісії відповідача від 28 грудня 2016 року містить опис усіх реєстраційних дій з нерухомим майном, яке є предметом спірних рішень державного реєстратора Дорошенко О.В. від 12 та 16 травня 2016 року, та підтверджує, що на момент підписання іпотечних договорів від 11 травня 2016 року та прийняття спірних рішень державним реєстратором Дорошенко О.В. усі заборони та обтяження нерухомого майна знято та записи про них у Державному реєстрі вилучено.

У висновку відповідача від 28 грудня 2016 року підставою скасування рішень державного реєстратора Дорошенко О.В. зазначено наступне: "Статтею 9 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що іпотекодавець має траво виключно на підставі згоди іпотекодержателя, зокрема, передавати предмет іпотеки в наступну іпотеку.

З огляду на зазначене, враховуючи, що державним реєстратором Соловієм В.В. порушено вимоги законодавства у сфері державної реєстрації прав та їх обтяжень під час прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14-15 березня 2016 року №№ 28739443, 28719475, 28736053, 28723865, 28739443, 28719475, 28736053, 28723865, що дало змогу приватному нотаріусу Дорошенко О.В. передати об'єкти №№ 1, 2, 3, 4 в наступну іпотеку та накласти заборону їх відчуження, є підстави для скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 травня 2016 року №№ 29579454, 29579102, 29579346, 29579162 та від 16 травня 2016 року №№ 29617356, 29615383, 29617177, 29615826, як таких, що випливають з факту скасування незаконних рішень та були вчинені за наслідком прийняття таких рішень.

Крім того, Комісія приходить до висновку, що скасування таких рішень відновлює порушені права скаржника."

Інші підстави скасування рішень державного реєстратора Дорошенко О.В. від 12 та 16 травня 2016 року у висновку від 28 грудня 2016 року відсутні.

Висновок від 28 грудня 2016 року не містить вказівки на норми законодавства, яким не відповідають та суперечать рішення державного реєстратора Дорошенко О.В. від 12 та 16 травня 2016 року, відсутні також норми законодавства, які порушено державним реєстратором Дорошенко О.В. при прийнятті спірних рішень.

Посилання у висновку від 28 грудня 2016 року на статтю 9 Закону України "Про іпотеку" не беруться судом до уваги, оскільки відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Згідно частини третьої статті 17 Закону України "Про іпотеку" відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

У висновку від 28 грудня 2016 року зазначено, що відомості про припинення іпотеки за іпотечними договорами ПАТ "Укрсоцбанк" до 11 травня 2016 року внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, отже, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень станом на 11, 12 та 16 травня 2016 року не містив інформації про перебування нерухомого майна в іпотеці, як наслідок, підстави для застосування статті 9 Закону України "Про іпотеку" та отримання згоди попереднього іпотекодержателя для передання нерухомого майна в іпотеку позивачеві у державного реєстратора Дорошенко О.В. були відсутні.

У зв'язку з вищевикладеним, беручи до уваги подання позивачем державному реєстратору Дорошенко О.В. усіх документів, які необхідні для державної реєстрації договорів іпотеки та заборони відчуження нерухомого майна та відсутність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень записів про дійсні іпотеки та інші обтяження на нерухоме майно станом на 11 травня 2016 року, яке є предметом спірних рішень від 12 та 16 травня 2016 року, суд приходить до висновку, що станом на 12 та 16 травня 2016 року у державного реєстратора Дорошенко О.В. відсутні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації іпотеки та заборони відчуження нерухомого майна визначених статтею 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", отже, Дорошенко О.В. правомірно відповідно до вимог законодавства прийняв рішення від 12 та 16 травня 2016 року.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що наказ Міністерства юстиції України від 29 грудня 2016 року №3919/5 в частині скасування рішень державного реєстратора Дорошенко О.В. від 12 травня 2016 року №29579102, №29579162, №29579346 та №29579454, від 16 травня 2016 року №29615383, №29615826, №29617177 та №29617356 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог про зобов'язання відповідача вчинити дії щодо поновлення записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які були скасовані на підставі наказу Міністерства юстиції України від 29 грудня 2016 року №3919/5, а саме, записів, внесених на підставі рішень приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 травня 2016 року №29579102, №29579162, №29579346 та №29579454, від 16 травня 2016 року №29615383, №29615826, №29617177 та №29617356, необхідно зазначити наступне.

Як уже зазначалося вище, відповідно до статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Міністерство юстиції України: 1) забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав; 2) здійснює нормативно-правове регулювання у сфері державної реєстрації прав; 3) забезпечує створення та функціонування Державного реєстру прав, є його держателем; 4) організовує роботу, пов'язану із забезпеченням діяльності з державної реєстрації прав; 5) здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав; 6) забезпечує доступ державних реєстраторів до Державного реєстру прав та приймає рішення про блокування та анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом; 7) розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов'язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; 8) складає протоколи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення; 9) організовує роботу з підготовки та підвищення кваліфікації державних реєстраторів; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Враховуючи те, що судом встановлено протиправність наказу Міністерства юстиції України від 29 грудня 2016 року №3919/5 в частині скасування рішень державного реєстратора Дорошенко О.В. від 12 травня 2016 року №29579102, №29579162, №29579346 та №29579454, від 16 травня 2016 року №29615383, №29615826, №29617177 та №29617356, суд вважає за необхідне задовольнити вказані позовні вимоги шляхом зобов'язання Міністерства юстиції України вчинити дії щодо поновлення записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки такі вимоги є взаємопов'язаними з первинними позовними вимогами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного наказу в частині скасування рішень державного реєстратора Дорошенко О.В. від 12 та 16 травня 2016 року з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН (Hyundai corporation) підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН (Hyundai corporation) (25, Юлгок-ро 2 гіл, Джонг-гу, Сеул, Корея) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати наказ Міністерства юстиції України "про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" від 29 грудня 2016 року №3919/5 в частині скасування рішень приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В.: №29617356 від 16 травня 2016 року (пункт 6 наказу); №29579454 від 12 травня 2016 року (пункт 7 наказу); №29615383 від 16 травня 2016 року (пункт 8 наказу); №29579102 від 12 травня 2016 року (пункт 9 наказу); №29617177 від 16 травня 2016 року (пункт 10 Наказу); №29579346 від 12 травня 2016 року (пункт 11 наказу); №29615826 від 16 травня 2016 року (пункт 12 наказу); №29579162 від 12 травня 2016 року (пункт 13 наказу)".

3. Зобов'язати Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які були скасовані на підставі наказу Міністерства юстиції України від 29 грудня 2016 року №3919/5, а саме, поновити записи, внесені на підставі рішень приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 травня 2016 року №29579102, №29579162, №29579346 та №29579454, від 16 травня 2016 року №29615383, №29615826, №29617177 та №29617356.

4. Стягнути на користь ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН (Hyundai corporation) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 200,00 грн. (три тисячі двісті гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя В.А. Кузьменко

Судді Р.О. Арсірій

О.П. Огурцов