Справа № 826/14644/17
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/118
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 лютого 2018 року 11:15 № 826/14644/17

За позовом Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

До Головного управління Держпраці у Київській області

Про визнання протиправними та скасування припису, постанови №573 від 18.10.17р.

Суддя О.В.Головань

Секретар Б.О.Литвин

Представники:

Від позивача: Якимчук А.В. - п/к (дов. від 02.01.18 р.)

Від відповідача: Береза Я.О. - п/к (дов. від 06.11.17 р.)

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держпраці у Київській області від 01.01.17 р. №26-63/677 та постанову Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 10.10.17 р. №573.

В судовому засіданні 05.02.18 р. оголошено резолютивну частину рішення про задоволення позовних вимог.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі листа Головного управління ДФС у Київській області від 28.08.17 р. №2828/9/10-36-13-10, наказу від 27.09.17 р. №2249 "Про проведення інспекційного відвідування (невиїзного інспектування), направлення від 27.09.17 р. №1893 Головним управлінням Держпраці у Київській області проведено позапланову перевірку додержання Філією "Іванківське дорожнє управління Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, про що складено акт від 10.10.17 р. №26-63/980.

Згідно акту встановлено наступне.

У порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівники допущені до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до наказу №14-К від 14.07.15 р. ОСОБА_4 прийнята на посаду головного бухгалтера; наказом №2-К від 13.03.17 р. ОСОБА_5 прийнято на роботу машиністом трактора з виконанням робіт слюсаря; наказом №15-К від 02.11.15 р. ОСОБА_6 прийнято тимчасовим водієм першого класу з виконанням робіт слюсаря, а 17.10.16 р. наказом №4-К його прийнято водієм з виконанням робіт слюсаря.

Начальником філії надані накази на призначення на роботу вищезазначених осіб, але не надано повідомлень про прийняття працівника на роботу до органів ДФС в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 24 КЗпП України та постанові Кабінету Міністрів України №413 від 17.06.15 р.

За наслідками перевірки Головним управлінням Держпраці у Київській області винесено припис №26-63/677, згідно якого зобов'язано вжити заходів до виконання вимог ч.3 ст. 24 КЗпП України, і в строк до 10.11.17 р. письмово повідомити про виконання вимог припису.

Також на підставі акту перевірки Головним управлінням Держпраці у Київській області 18.10.17 р. винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №573, згідно якої за вказане порушення на підставі пп. 54 п. 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.15 р. №96, аб.2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на позивача накладено штраф у розмірі 384 000 грн. (по 96 000 грн. по кожному факту порушення).

Позивач - Дочірнє підприємство "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" - вважає вказані рішення протиправними та просить їх скасувати з таких підстав.

Позивач зазначає, що під час перевірки перевіряючим надано саме накази про прийняття осіб на роботу, а саме - №14-К від 14.07.15 р. про прийняття ОСОБА_4 на посаду головного бухгалтера; №2-К від 13.03.17 р. про прийняття ОСОБА_5 машиністом трактора з виконанням робіт слюсаря; №15-К від 02.11.15 р. про прийняття ОСОБА_6 тимчасовим водієм першого класу з виконанням робіт слюсаря та №4-К від 17.10.16 р. про його прийняття водієм з виконанням робіт слюсаря.

Вказаних документів достатньо для встановлення факту прийняття вказаних осіб на роботу.

На виконання законодавства позивачем систематично утримувались і сплачувались податок з доходів фізичних осіб та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на вказаних працівників, що відображено у податкових розрахунках.

Також позивач зазначає, що згідно аб.2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України передбачено відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків, тоді як позивачем таке порушення не допущено.

Відповідач - Головне управління Держпраці у Київській області - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідач зазначає, що згідно ч. 3 ст. 24 КЗпП України належне оформлення працівника на роботу це не лише оформлення наказу або розпорядження, а й повідомлення податкового органу про прийняття особи на посаду, тоді як позивач відповідного повідомлення не зробив.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 259 КЗпП державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У вказаній редакції вказана частина ст. 24 КЗпП України викладена Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці" від 28.12.14 р. № 77-VIII, що мало на меті вжиття заходів до легалізації фонду оплати праці.

Вказаним Законом також було викладено у новій редакції ст. 265 КЗпП України.

Згідно аб.1, 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

17.06.15 р. прийнято постанову Кабінету Міністрів України №413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу", згідно якої установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв'язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п'ятьма особами.

Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Вказана постанова набула чинності 27.06.15 р.

Згідно матеріалів справи позивачем оформлено ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на роботу шляхом видання відповідних наказів, фактичного допуску до роботи, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується представниками сторін, проте без дотримання вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України №413 від 17.06.15 р. щодо направлення відповідного повідомлення.

Зміст вказаних актів законодавства дає підстави для висновки про те, що метою скерування повідомлення прийняття працівника на роботу є внесення його до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", здійснення подальшого контролю за дотриманням роботодавцем вимог законодавства про сплату податку з доходів фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Про вказане свідчить і зміст аб. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, згідно якого передбачено відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

В даному випадку згідно матеріалів справи при оформленні вказаних працівників на роботу позивачем здійснювалося нарахування та сплата у джерела виплати необхідних податків і зборів, що підтверджується наданими суду копіями податкових розрахунків, до яких включено інформацію про ОСОБА_4 (код НОМЕР_1), ОСОБА_5 (код НОМЕР_2) та ОСОБА_6 (код НОМЕР_3) з інформацією про суми нарахованого доходу та суми сплаченого податку (позивачем надано копії податкових розрахунків за ІІІ квартал 2015 р., IV квартал 2015 року, IV квартал 2016 року, І квартал 2017 року).

При цьому, суд не може погодитися з твердженням відповідача про те, що без повідомлення податкового органу оформлення трудового договору (контракту) не можна вважати належним, оскільки згідно ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно змісту ч. 3 ст. 24 КЗпП України мова йде про недопуск працівника працівник до роботи без, в тому числі, повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а не про неналежне оформлення трудового договору, тоді як повідомлення про прийняття на роботу не є елементом укладення трудового договору.

Таким чином, санкції, передбачені аб. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, застосовуються у випадку, коли неподання повідомлення про працевлаштування призводить до виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків, тоді як сам по собі факт неподання повідомлення про працевлаштування без відповідних наслідків не є підставою для застосування вказаних санкцій.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В даному випадку оскаржувана постанова про накладення штрафу від 10.10.17 р. №573 прийнята необґрунтовано, оскільки санкція аб. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України не передбачає притягнення до відповідальності за виявлене правопорушення, що є підставою для задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати припис Головного управління Держпраці у Київській області від 10.10.17 р. №26-63/677 та постанову Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 18.10.17 р. №573.

3. Присудити до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Київській області на користь Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна автомобільна компанія "Автомобільні дороги України" понесені судові витрати в розмірі 7360 грн.

4. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 13.02.18 р.