Справа № 800/502/16
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

16.02.2018 Київ Зі/9901/248/18 800/502/16
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Бившевої Л.І. розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про відвід судді Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду у справі за позовом ОСОБА_2 до Президента України про визнання незаконним та скасування Указу Президента України «Про звільнення судді» від 24.03.2016 № 408/2016,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Верховного Суду України знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до Президента України про визнання незаконним та скасування Указу Президента України «Про звільнення судді» від 24.03.2016 № 408/2016.

За результатами автоматизованого розподілу між суддями судової справи визначено колегію суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Стрелець Т.Г. (головуючий суддя), Білоус О.В., Бевзенко В.М., Шарапа В.М., Смокович М.І.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 заявив відвід суддям Касаційного адміністративного суду: Білоусу О.В., Смоковичу М.І., Шарапі В.М., Стрелець Т.Г., Бевзенку В.М.

Заявлений відвід мотивує тим, що судді Верховного Суду не можуть відповідати принципам неупередженості, зокрема, за об'єктивним критерієм, оскільки Верховний Суд утворено не на підставі закону, посилаючись на висновок Європейського суду з прав людини щодо визначення критеріїв існування неупередженості (справи стосовно двоякої ролі суддів: Межнаріч проти Хорватії, § 36; Ветштайн проти Швейцарії, § 47); практику Європейського суду з прав людини: щодо розгляду цим судом у контексті принципу верховенства права, важливої частини Конвенції, «суду» як такого, що завжди має бути заснований на законних підставах (справи Лавентс проти Латвії, § 81; Сокуренко і Стригун проти України, §24); щодо поняття «закону» у значенні статті 6 § 1, порушення якого б спричинило б незаконну участь одного чи більше суддів у розгляді справи (справа ДМД Груп А. С проти Словакії, § 59); щодо завдання принципу «заснованості на законних підставах» у статті 6 § 1 (справа Савіно та інші проти Італії, § 94). Також у заяві зазначає, що в Окружному адміністративному суді м. Києва розглядається справа № 826/15714/17 про скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації органу державної влади - Верховного Суду.

Верховний Суд, вирішуючи питання про відвід, дійшов висновку про необґрунтованість заявлених відводів, у зв'язку з чим, на підставі частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою від 13.02.2018 передав заяви представника позивача про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білоуса О.В., Смоковича М.І., Шарапи В.М., Стрелець Т.Г., Бевзенка В.М., визначених для розгляду справи, на автоматизований розподіл для визначення в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, судді, який вирішуватиме ці заяви.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2018 (*301*9455946*1*2*) заяву про відвід судді Білоуса О.В. передано для вирішення судді Бившевій Л.І.

Відповідно до частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про відвід судді Білоуса О.В., суд дійшов висновку, що вона не може бути задоволена, з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначено статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини першої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

При вирішенні заяви про відвід судді Білоуса О.В. суд не виявив будь-яких обставин, які б давали підстави для його відводу. Здійснення розгляду справи суддею Верховного Суду, призначеного на посаду за результатами проведеного конкурсу, не може свідчити про упередженість або необ'єктивність цього судді.

Частиною другою статті 125 Конституції України (у редакції Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 №1401-VIII, який набрав чинності 30.09.2016), якій кореспондує частина друга статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, визначено, що найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII протягом дванадцяти місяців з дня набрання чинності цим Законом утворюється Верховний Суд у порядку та у складі, що визначені цим Законом та призначаються судді Верховного Суду за результатами конкурсу, проведеного відповідно до цього Закону.

Порядок призначення на посаду судді вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду за спеціальною процедурою визначено у статті 81 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII.

У відповідності до частини сьомої статті 81 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII Вища рада правосуддя розглянула питання про внесення Президентові України подання про призначення суддів на посади у Верховний Суд та 29.09.2017 ухвалила відповідне рішення.

Президент України Указом від 10.11.2017 №357/2017 призначив суддів Верховного Суду, у тому числі суддю Верховного Суду Білоуса О.В.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, постановою Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 № 2 «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду» днем початку роботи Верховного Суду визначено 15.12.2017.

Зазначені нормативно-правові акти та акт Президента України не визнані у встановленому законом порядку такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а акт Вищої ради правосуддя - незаконним.

Враховуючи наведене, у Верховного Суду відсутні підстави ставити під сумнів його легітимність.

Керуючись статтями 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про відвід судді Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду Білоуса О.В. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Бившева