Справа № 826/1679/17
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1679/17 Суддя першої інстанції: Мазур А.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді-доповідача - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

1) визнати протиправним та скасувати рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» № 1776 від 12.09.2016 в частині віднесення вимог фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до сьомої черги погашення вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик»;

2) зобов'язати виконавчу дирекцію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняти рішення про затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», яким віднести вимогу фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до четвертої черги погашення вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик».

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відшкодування коштів за вкладами фізичних осіб - підприємців здійснюється незалежно від дня відкриття рахунку починаючи з 01.01.2017 щодо банків, віднесених до категорії неплатоспроможних після 01.01.2017. До 01.01.2017 кредиторські вимоги фізичних осіб - підприємців задовольняються у сьому чергу відповідно до редакції, що діяла до 12.08.2015, однак у редакції Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яка діяла на час виникнення правовідносин, жодним чином не вказано, що вимоги вкладника фізичної особи підприємця відносяться до 7 черги, оскільки відповідно до вимог ст. 52 вказаного закону такі вимоги є вимогами 4 черги. Вказана позиція регулює вимоги відносно порядку виплати грошових коштів фізичним особам підприємцям за вкладами щодо банків, віднесених до категорії неплатоспроможних після 01.01.2017. Зважаючи на відсутність взаємозв'язку із віднесенням до черговості, задоволення вимог вкладника фізичної особи підприємця та порядок відшкодування коштів здійснюється незалежно від дня відкриття рахунка починаючи з 01.01.2017 щодо банків, віднесених до категорії неплатоспроможних після 01.01.2017.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2017 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити.

Зокрема, апелянт посилався на те, що у редакції Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яка діяла на час виникнення правовідносин, жодним чином не вказано, що вимоги вкладника фізичної особи підприємця відносяться до 7 черги, оскільки відповідно до вимог ст. 52 вказаного закону такі вимоги є вимогами 4 черги.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем до суду апеляційної інстанції не надано.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 26.04.2012 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» в особі керуючого Києво-Святошинським відділенням ПАТ «КБ «Хрещатик» Щиголь Оленою Іванівною, з однієї сторони та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 з іншої сторони було укладено договір № 1993/37991 банківського рахунку фізичної особи - підприємця (а.с. 12-16).

Згідно вимог п. 1.1. банк відкриває клієнту поточний рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування, згідно з нормативно-правовими актами НБУ, чинним законодавством України, внутрішніми правилами та процедурами банку.

У подальшому, 06 квітня 2016 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05 квітня 2016 року № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 05 квітня 2016 року № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» (а.с. 52).

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05 квітня 2016 року до 04 травня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку Ігорю Івановичу строком на один місяць з 05 квітня 2016 р. до 04 травня 2016 р. включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийняла рішення від 21 квітня 2016 року № 560 відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» з 05 травня 2016 р. до 04 червня 2016 р. включно. Відповідно до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича з 05 травня 2016 р. до 04 червня 2016 р. включно.

Листом Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенко І.І. вих. № 30/1-035660 від 01.07.2016 повідомила позивача, що ФОП ОСОБА_2 є кредитором банку у розумінні ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому на вимоги позивача розповсюджується заборона щодо їх задоволення з дня початку запровадження процедури тимчасової адміністрації у банку.

Крім того, у вказаному листі зазначено, що відповідно до ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кредитори мають право протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, заявити Фонду про свої вимоги до банку. З огляду на це, ОСОБА_2 має право у строк до 11.07.2016 звернутись із відповідною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка І.І. про включення своїх вимог до реєстру кредиторів банку (а.с. 25).

У подальшому, листом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка І.І. вих. № 2-3/3/10928 від 03.11.2016 повідомлено позивача, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.09.2016 № 1776 було прийнято рішення про затвердження переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «КБ «Хрещатик». Крім того, банк розглянув кредиторську вимогу позивача від 05.07.2016 та включив його до реєстру кредиторів ПАТ «КБ «Хрещатик» (а.с. 28).

З витягу з реєстру кредиторів ПАТ «КБ «Хрещатик» вбачається, що вимоги позивача внесено до 7 черги вимог кредиторів (а.с. 29).

Листом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка І.І. вих. № 2-3/12180 від 23.12.2016 позивачу роз'яснено: «... Щодо задоволення в 4 чергу - вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму виплачену Фондом, то відповідно до пункту 6 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 16.07.2016 № 629-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку», яким внесено зміни до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відшкодування коштів за вкладами фізичних осіб - підприємців здійснюється незалежно від дня відкриття рахунка починаючи з 1 січня 2017 року щодо банків, віднесених до категорії неплатоспроможних після 1 січня 2017 року. До 1 січня 2017 року кредиторські вимоги фізичних осіб - підприємців задовольняються у сьому чергу відповідно до редакції, що діяла до 12.08.2015» (а.с. 31).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішення про визнання ПАТ «КБ «Хрещатик» неплатоспроможним було прийнято до 01.01.2017, Фондом не відшкодовуються вклади фізичних осіб-підприємців, яким є позивач. Отже, до 4 черги вимог кредиторів включаються виключно вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом. Однак, оскільки вимоги кредиторів фізичних осіб-підприємців задовольняються у сьому чергу, то вимоги позивача щодо включення його вимог до 4 черги є безпідставними та необгрунтованими, так як Фондом взагалі не було здійснено відшкодування позивачу таких коштів.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються га визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

У п.8 Розділу X прикінцевих та перехідних положень Закону зазначено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому закону.

Відповідно до частин першої, другої статті 26 Закону № 4452-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд не відшкодовує кошти розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення).

Відповідно до частини першої-другої статті 27 Закону № 4452-VI, уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Частиною третьою статті 27 Закону № 4452-VI передбачено, що виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України».

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку рахунків до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку рахунків Реєстру відшкодувань вкладникам (Загального реєстру); 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Реєстру відшкодувань вкладникам (Загального реєстру).

Відповідно до п. 4 ст. 45 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Частиною п'ятою ст. 45 Закону №4452-VI передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до абз. 4 частини першої ст. 48 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Згідно ст. 49 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів уповноважена особа Фонду сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.

Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Згідно зі статтею 52 Закону № 4452-VI кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості:

1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян;

2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону, витрат, пов'язаних із консолідованим продажем активів Фондом;

4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом;

5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування;

6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано;

7) вимоги інших вкладників, які не є пов'язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов'язаними особами банку;

8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом;

9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов'язаними особами банку;

10) вимоги за субординованим боргом.

Вимоги до банку, незадоволені за недостатністю його майна, вважаються погашеними, що не позбавляє Фонд або уповноважену особу Фонду права звертатися з вимогами до пов'язаної з банком особи у порядку, визначеному частиною п'ятою цієї статті.

Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від продажу майна (активів) банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі якщо обсяг коштів, одержаних від продажу майна (активів), недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належать кожному кредитору однієї черги. У разі відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги Фонд не враховує суму грошових вимог цього кредитора.

Таким чином, вкладник мав право у встановлений законодавством України строк звернутися до Уповноваженої особи ФГФВО на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» із кредиторською вимогою, яка у випадку акцептування підлягає задоволенню у відповідній черговості.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.07.2016 позивач звернувся до Уповноваженої особи із відповідною заявою про визнання кредиторських вимог.

З витягу з реєстру кредиторів ПАТ «КБ «Хрещатик» вбачається, що зазначена кредиторська вимога була акцептована на суму 162188 грн 69 коп. та внесена до 7 черги вимог кредиторів (а.с. 29).

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» від 16.07.2015 №629-VIII статтю 27 Закону № 4452-VI вирішено викласти в такій редакції, зокрема п. 6 вказаної статті: «відшкодування коштів за вкладами фізичних осіб - підприємців здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб незалежно від дня відкриття рахунка починаючи з 1 січня 2017 року щодо банків, віднесених до категорії неплатоспроможних після 1 січня 2017 року».

Таким чином, оскільки рішення про визнання ПАТ «КБ «Хрещатик» неплатоспроможним було прийнято до 01.01.2017, Фондом не відшкодовуються вклади фізичних осіб-підприємців, яким є позивач.

Отже, до 4 черги вимог кредиторів включаються виключно вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки вимоги кредиторів фізичних осіб-підприємців задовольняються у сьому чергу, то вимоги позивача щодо включення його вимог до 4 черги є безпідставними, так як кредиторські вимоги позивача складають 162188 грн 69 коп., що є меншими, ніж сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами та Фондом взагалі не було здійснено відшкодування таких коштів позивачу.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обгрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

За правилами частини першої статті 315 КАС України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Повний текст виготовлено: 20 лютого 2018 року.