Справа № 804/1910/17
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2018 року Справа № 804/1910/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЄВРАЗ УКРАЇНА" до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
17 березня 2017 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗ Україна» (далі позивач) з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі відповідач) з вимогами про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби форми «В4» від 10.03.2017 р. № НОМЕР_1 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 234 432,00 грн.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Рішенням Дніпропетровської митниці було прийнято відносно позивача рішення про коригування митної вартості товару. Підприємством сплачено митні платежі. В подальшому рішення митного органу скасовано в судовому порядку. З метою повернення надміру сплачених сум податку від митного органу отримано аркуш коригування, на підставі якого проведено перерахунок податкового кредиту. Сума коригування податкового кредиту в розмірі 453 786,30 грн. правомірно відображена в рядку 12 декларації «Коригування податкового кредиту». В результаті сплати завищеної вартості товару необґрунтовано збільшилась сума податкових зобовязань позивача на 234 432,00 грн. Що стосується відсутності реєстрації податкових накладних, то на момент складання цих накладних та розрахунків коригування такого обовязку не покладалось на платника податку. Коригування сум податкових зобовязань та податкового кредиту здійснено на підставі аркушу коригування до митної декларації. Також, до податкової декларації надана бухгалтерська довідка, яка є первинним документом. Враховуючи наведене, податкове повідомлення-рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 10.03.2017 р. № НОМЕР_1 є протиправним та підлягає скасуванню.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначила наступне. За результатами перевірки встановлено, що підприємством неправомірно відображено суму коригування податкового кредиту в розмірі 453 786,30 грн. в рядку 12 декларації «Коригування податкового кредиту», вказана сума мала бути відображена в рядку 11 декларації. Також, постачальник має право зменшити суму податкових зобовязань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної. При цьому, податкові накладні зареєстровані не були, розрахунки коригування до них не виписувались. На момент здійснення позивачем коригування податкових зобовязань сплив строк давності для проведення коригування, встановлений ст. 102 Податкового кодексу України. Крім того, коригування податкових зобовязань за грудень 2016 р. здійснено на підставі бухгалтерської довідки. Враховуючи зазначене, оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідає вимогам законодавства.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.
17.12.2017 р. Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗ Україна» за грудень 2016 р.
За результатами перевірки складено акт № 99/28-01-46-10-37301872 від 17.02.2017 р.
В акті встановлені наступні порушення, допущені Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗ Україна»:
- п.192.1, ст.192, ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (зі змінами та доповненнями, діючими в періоді, що охоплений перевіркою) ТОВ «ТД «ЄВРАЗ Україна» неправомірно здійснено коригування податкових зобовязань по декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року (по податкових накладних жовтня 2013 року) у бік зменшення на суму податку на додану вартість 234 432,00 грн., що призвело до порушення п.200.1 ст.200 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями, діючими в періоді, що охоплений перевіркою), а саме, завищення відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту на 234 432,00 грн.
Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗ Україна» здійснено коригування податкових зобовязань за грудень 2016 р. на суму ПДВ «-» 234 432,00 грн. на підставі бухгалтерської довідки № 1 від 07.12.2016 р. без здійснення будь-якої події. Податкові накладні, до яких проводиться коригування, в Єдиному реєстрі податкових накладних не зареєстровані, розрахунки коригування до них не виписувалися.
Також, коригування податкових зобовязань здійснено після спливу строку, встановленого ст. 102 Податкового кодексу України.
10.03.2017 р. на підставі акту № 99/28-01-46-10-37301872 від 17.12.2017 р. Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби винесено податкове повідомлення-рішення від № НОМЕР_1 про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗ Україна» розміру відємного значення суми податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 234 432,00 грн.
З метою митного оформлення товару та визначення його митної вартості ТОВ «ТД «ЄВРАЗ УКРАЇНА» 15.07.2013р. звернулося до Дніпропетровської митниці та надало митну декларацію №110050004/2013/004184. Митна вартість товару була заявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод).
У зв'язку із ненаданням декларантом витребуваних документів митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 15.07.2013р. №110050004/2013/000077/1.
Позивач подав нову ВМД від 15.07.2013р. №110050004/2013/004187 з митною вартістю, визначеною відповідачем згідно рішення про коригування митної вартості. Оскільки скоригована митна вартість була більшою від заявленої, відповідно зросла і база оподаткування митними платежами товарів та збільшився податок на додану вартість, який був сплачений позивачем.
Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині щодо зобов'язання відповідача надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про повернення позивачу надмірно сплаченої суми податку на додану вартість у розмірі 453 786,30 грн. шляхом її зарахування на поточний рахунок позивача.
Постанова набрала законної сили 14.04.2016 р.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗ Україна» звернулося до Дніпропетровської митниці ДФС з заявою про повернення надмірно сплаченої суми податку на додану вартість та оформлення аркушів коригування № 101 від 29.07.2016 р.

07.12.2016 р. посадовими особами митного органу надано позивачу аркуш коригування митної декларації від 16.07.2013 р. №110050004/2013/004187.

07.12.2016 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗ Україна» складено бухгалтерську довідку № 1, в якій відображено суму повернення митних платежів «-» 453 786,30 грн., суму приведення у відповідність бази оподаткування операцій з поставки товарів, а саме, визначення бази оподаткування на рівні договірної вартості, що рівняється митній вартості «-» 234 431,84 грн.

Вказану бухгалтерську довідку листом № 01 від 17.01.2017 р. долучено до декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 р.

Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно до п. 187.8 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Відповідно до п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Відповідно до п.п. 43.1, 43.3 ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Згідно до п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п.п. 102.1, 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Відповідно до п. 4 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1246 від 29.12.2010 р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не підлягають реєстрації податкові накладні, які не видаються покупцеві та залишаються у продавця в порядку, встановленому Державною податковою службою.

Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що внаслідок винесення Дніпропетровською митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 15.07.2013р. №110050004/2013/000077/1, яке було в подальшому скасовано в судовому порядку, позивачем надмірно сплачено до державного бюджету суму податку на додану вартість в розмірі 453 786,30 грн.

Згідно пояснень позивача, вказані кошти в розмірі 453 786,30 грн. зараховано на електронний рахунок підприємства в Системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Доводи представника позивача щодо відсутності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та не складання розрахунків коригування до накладних не приймаються судом до уваги.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗ Україна» самостійно донарахувало собі податкові зобовязання до рівня скоригованої митної вартості товару та відповідно до норми п. 4 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010р., не зареєструвало зазначені податкові накладні, оскільки вони не видавались покупцеві, а залишалися у позивача.

Оскільки при складанні податкових накладних та донарахуванні податкових зобовязань з податку на додану вартість до рівня скоригованої митної вартості товарів позивач не зобовязаний реєструвати податкові накладні в ЄРПН, тому і при отриманні від Дніпропетровської митниці ДФС аркушів коригування позивач не зобовязаний реєструвати розрахунки коригування до таких податкових накладних.

При цьому, є безпідставними доводи відповідача про те, що позивачем здійснено коригування податкових зобовязань та податкового кредиту за відсутності здійснення будь якої події та лише на підставі бухгалтерської довідки, адже позивачем було здійснено коригування податкових зобовязань та податкового кредиту на підставі отриманого аркуша коригування до митної декларації, який виданий Дніпропетровською митницею ДФС, що є уповноваженим державним органом з питань адміністрування та справляння митних платежів.

Також, позивач правомірно керуючись п.46.4 ст.46 Податкового кодексу України, яка передбачає право платника податків подати разом з податковою декларацією доповнення до такої декларації, які складені за довільною формою, та вважатимуться невід'ємною частиною податкової декларації, надав до податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року бухгалтерську довідку № 1 від 07.12.2016р., яка є первинними документом.

Твердження відповідача щодо спливу строку позовної давності для коригування податкових зобовязань з податку на додану вартість не враховуються судом.

Згідно з п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При цьому, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач скористався своїм правом на оскарження в судовому порядку рішення митного органу про коригування митної вартості товару.

Таким чином, враховуючи, що при оскарженні рішення про коригування митної вартості товару, на підставі якого позивачем було сформовано податковий кредит, який було сплачено при оформленні імпортованого на митну територію України товару та донараховані податкові зобовязання з податку на додану вартість на суму різниці між контрактною ціною та митною вартістю скоригованою митним органом, строк позовної давності на повернення надмірно сплаченого податку на додану вартість і, як наслідок, повернення сум грошового зобов'язання зупиняється на період оскарження рішення контролюючого органу (рішення про коригування митної вартості товарів Дніпропетровської митниці).

Отже, при набранні законної сили постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.11.2013р. у справі № 804/12362/13-а відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 14.04.2016 р., строк на повернення надмірно сплаченого податку на додану вартість та податкових зобовязань розпочався саме з 14.04.2016 р. та пропущений позивачем не був.

Також, безпідставними є доводи відповідача щодо неправомірності відображення позивачем суми коригування податкового кредиту, що здійснюється на підставі аркушу коригування, у рядку 12 «Коригування податкового кредиту» декларації з ПДВ за грудень 2016 року, в той час як вона повинна бути віднесена до рядка 11.1 «Ввезені на митну територію України товари, необоротні активи та отримані від нерезидента на митній території України послуги за основною ставкою» враховуючи наступне.

Державною фіскальною службою України в листі від 28.12.2015р. №27875/6/99-99-19-03-02-15 надано платникам податків розяснення та зазначено, що у випадку, коли після митного оформлення товарів, поміщених у митний режим імпорту, та включення сплаченої при ввезенні таких товарів суми ПДВ до складу податкового кредиту змінюється величина митної вартості цих товарів (зменшення митної вартості за рішенням суду або контролюючим органом прийнято рішення про коригування (зменшення) заявленої митної вартості товарів), коригування податкового кредиту, що проводиться у звязку зі зміною митної вартості товарів, на дату набуття рішенням суду законної сили або на дату прийняття відповідного рішення контролюючого органу відображається на підставі аркуша коригування до митної декларації у рядку 12.1 податкової декларації з ПДВ зі знаком «мінус».

В рядку 11.1 податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21, зазначаються показники «Ввезені на митну територію України товари, необоротні активи та отримані від нерезидента на митній території України послуги за основною ставкою», в той час, як позивач коригував податковий кредит, а отже при коригуванні податкового кредиту показники проставляються в рядку 12 податкової декларації з податку на додану вартість «Коригування податкового кредиту».

При цьому, позивач в грудні 2016 року не ввозив на митну територію України товари, а здійснив коригування податкового кредиту на підставі отриманого від Дніпропетровської митниці ДФС аркушу коригування до митних декларацій.

Крім того, в наказі № 21 від 28.01.2016 року «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» не зазначено про те, що суми коригування податкового кредиту на суму ПДВ «-», що здійснюється на підставі аркушів коригування, повинні бути віднесено до рядка 11.1 податкової декларації з ПДВ.

Також, в акті № 99/28-01-46-10-37301872 від 17.02.2017 р. зазначено, що таке віднесення не вплинуло на результати розрахунку з бюджетом.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 10.03.2017 р. № НОМЕР_1 не відповідає вимогам п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки винесено відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені законодавством, але не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗ Україна» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому судові витрати в розмірі 3 516,48 грн. підлягають стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗ Україна» з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 244, 245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗ Україна» до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби форми «В4» від 10.03.2017 р. № НОМЕР_1 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 234 432,00 грн.

Судові витрати в розмірі 3 516,48 грн. стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗ Україна» з Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби за рахунок його бюджетних асигнувань.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено у повному обсязі 07.02.2018 р.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили станом на 07.02.2018р. Суддя З оригіналом згідно Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1