Справа № 825/1998/17
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

08 лютого 2018 року Чернігів Справа № 825/1998/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тихоненко О.М.,

за участі секретаря Федорок К.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Репеха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення та вимоги,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі - ГУ ДФС у Чернігівській області), в якому просить визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 02.06.2017 № , № , № ; рішення № від 26.05.2017 та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.06.2017 № Ф-. Позовні вимоги мотивовані тим, що дії відповідача є необґрунтованими, а висновки акту перевірки безпідставними, незаконними та такими, що не відповідають нормам податкового законодавства та фактичним обставинам. Вважає висновки акту перевірки на підставі яких прийнято податкові повідомлення-рішення та вимогу про сплату боргу (недоїмки) незаконними, оскільки після ознайомлення з актом 05.10.2017 позивачем було подано до ГУ ДФС у Чернігівській області заперечення та додаткові документи, якими підтверджується фактично понесені витрати в розмірі 996 823,00 грн в період з 01.01.2016 по 31.12.2016 на передоплату отриманих останнім пиломатеріалів.

20.12.2017 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

05.01.2018 ГУ ДФС у Чернігівській області надано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі та зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимога про сплату боргу (недоїмки) прийняті у відповідності до норм податкового законодавства, оскільки позивачем не було надано на перевірку первинні документи, які б підтверджували фактично понесені витрати для закупівлі лісопродукції та, які б підтверджували задекларовані за 2016 рік валові витрати. Документи надані після встановлених Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-УІ (далі - ПК України) строків вважаються такими, що були відсутні у позивача на час складання відповідної звітності (а.с.126-131).

15.01.2018 позивачем надано відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що вказані ГУ ДФС у Чернігівській області у відзиві на позовну заяву доводи є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки в період з 01.01.2016 по 31.12.2016 позивач здійснював свою діяльність в межах та з дотриманням податкового законодавства, Закону України від 08.07.2010 № 2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом МФУ від 20.04.2015 № 449 (а.с.161-162).

В свою чергу, ГУ ДФС у Чернігівській області 31.01.2018 надано заперечення, згідно яких, відповідач повторно зазначає, що у відповідності до вимог ПК України податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимога про сплату боргу (недоїмки) прийняті у відповідності до норм податкового законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві та запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Позивач в якості фізичної особи-підприємця зареєстрований 13.06.2007, видами діяльності останнього є: 52.62.0 роздрібна торгівля з лотків та на ринках та 70.20.0 здавання в оренду власного нерухомого майна. Згідно запису 17.08.2017 здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 08.02.2018 (а.с.186-191).

Судом встановлено, що на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78, ст.82 ПК України, Закону України від 08.07.2010 № 2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відповідно до направлення від 24.03.2017 № 517 та № 511 та плану-графіка проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання посадовими особами ГУ ДФС у Чернігівській області проведена документальна планова виїзна перевірка позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 03.06.2015 по 31.12.2016, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 03.06.2015 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт від 14.04.2017 № 170/13/НОМЕР_5 (а.с.24-58).

Згідно висновку акту перевірки встановлено наступні порушення позивачем:

ст. 44, п. 177.10 ст. 177 ПК України, абз. 6 п. 6 ст. 1 Господарського кодексу України та п. 1 «Порядку ведення Книги обліку доходів витрат, що ведуть суб'єкти підприємницької діяльності, крім осіб, які обра спрощену систему і які ведуть незалежну професійну діяльність», затверджене наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 № 481 (наказ ДПА України від 24.12.2010 № 1025), а саме: позивачем на перевірку не надано Книгу обліку доходів та витрат;

п.п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. 138.2 ст. 138, ст. 177 ПК України, чим завищено витрати на загальну суму 1879723,00 грн, в тому числі за 2015 рік на 882900,00 грн та за 2016 рік на 996823,00 грн;

п.177.2 ст.177 ПК України встановлено заниження чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 1879723,00 грн, в тому числі за 2015 рік на 882900,00 грн та за 2016 рік на 996823,00 грн.

Усього донараховано податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за актом перевірки - 352014,93 грн, в тому числі за 2015 рік - 172586,79 грн та за 2016 рік - 179428,14 грн.

ч. 2 п. 1 ст. 7 Закону України від 08.07.2010 № 2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» внаслідок чого платником було занижено суму доходу, на який нараховується єдиний соціальний внесок за період з 03.06.2015 по 31.12.2016 в розмірі 438848,74 грн;

п. 5, п. 8 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 № 2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Донараховано єдиного соціального внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу у розмірі - 146031,97 грн.

п.п. 1.1 п. 161 підрозділу 10 ПК України, а саме: позивачем занижено суму військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за результатами 2015 року на 13243,50 грн та 2016 року на 14952,35 грн.

Усього донараховано військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за результатами перевірки на 28195,85 грн.

Так, для підприємницької діяльності протягом перевіряємого періоду, згідно ст. 177 ПК України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю фізичної особи-підприємця. Для фізичної особи-підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Згідно п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.

Відповідно до пункту 138.4 статті 138 ПК України, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг. Таким чином, до декларації про доходи, одержані за звітний період, включаються тільки прямі валові витрати, що відповідають фактичній сумі отриманого в цьому періоді валового доходу в будь-який формі від визначеного виду діяльності та підтверджені документально.

Відповідно до п.177.4 ст.177 ПК України (з 01.01.2015), до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать:

витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно- правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;

суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

В ході перевірки позивачу вручено лист № 95/ФОП/25-01-13-04-12 від 28.03.2017 про надання документів необхідних для проведення перевірки, а саме: банківські виписки по розрахунковим рахункам за період з 03.06.2015 по 31.12.2016; книги обліку доходів і витрат фізичної особи, рахунки, прибуткові та видаткові накладні; товарно - транспортні накладні, інформацію щодо транспортування товару (яким чином здійснювалось транспортування ТМЦ та ким саме, чи використовувались в господарській діяльності власні або орендовані автомобілі); договори оренди та/або документи, які підтверджують право власності на приміщення, які використовуються в господарській діяльності; інформацію щодо залишків товарно - матеріальних цінностей в кількісному та вартісному показниках станом на 03.06.2015, 31.12.2015 та 31.12.2016; інформацію про наявність дебіторської/кредиторської заборгованості в розрізі контрагентів станом на 03.06.2015, 31.12.2015 та 31.12.2016; інші документи, які стосуються здійснення господарської діяльності (а.с.135).

Станом на дату складання акту документи надані в неповному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи описами документів (а.с.136-138).

В подальшому ГУ ДФС у Чернігівській області складені акти про ненадання позивачем документів для проведення документальної планової невиїзної перевірки № 90/13 від 29.03.2017, № 91/13 від 30.03.2017, № 92/13 від 31.03.2017, № 96/13 від 03.04.2017 та № 99/13 від 05.04.2017 (а.с.139-143).

Щодо задекларованих витрат у 2015 році, необхідно зазначити, що відповідно до наданих позивачем на перевірку банківських виписок по розрахунковому рахунку № НОМЕР_7, який відкрито в АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" у м. Києві, МФО 380805, встановлено, що з 17.06.2015 по 31.12.2015 позивачем знято готівки за чеками в розмірі 200 150,00 грн. Також надані банківські виписки по розрахунковому рахунку № НОМЕР_8, який відкрито в Чернігівськом РУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" у м. Чернігові, МФО 353586 та встановлено, що з 23.10.2015 по 31.12.2015 позивачем знято готівки в розмірі 682 750 грн. ФОП ОСОБА_3 на перевірку не надано документів (квитанцій до прибуткових касових ордерів, фіскальних чеків) або будь - яких інших первинних документів, які б підтверджували фактично понесені витрати для закупівлі лісопродукції.

Відповідно до наданих ФОП ОСОБА_3 на перевірку документів (накладних), встановлено, що протягом 2015 року позивачем до валових витрат віднесено вартість придбаного пиловника в розмірі 881351,40 грн. (у ФОП ОСОБА_5 в розмірі 881351,40 грн.).

Позивачем на перевірку не надано квитанцій до прибуткових касових ордерів, виписані ФОП ОСОБА_5 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_6), які підтверджують оплату придбаного половника, та/або на основі чого позивачем задекларовано за 2015 рік валові витрати.

Щодо задекларованих витрат у 2016 році необхідно зазначити, що відповідно до наданих ФОП ОСОБА_3 на перевірку банківських виписок по розрахунковому рахунку № НОМЕР_8, який відкрито в Чернігівськом РУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" у м. Чернігові, МФО 353586 встановлено, що з 01.01.2016 по 31.12.2016 позивачем знято готівки в розмірі 996823,00 грн. ФОП ОСОБА_3 на перевірку не надано документів (квитанцій до прибуткових касових ордерів, фіскальних чеків) або будь - яких інших первинних документів, які б підтверджували фактично понесені витрати для закупівлі лісопродукції.

Відповідно до наданих позивачем на перевірку документів (накладних), встановлено, що протягом 2016 року ФОП ОСОБА_3 до валових витрат віднесено вартість придбаного пиловника в розмірі 996823,00 грн. (у ФОП ОСОБА_5 в розмірі 368784,00 грн. (надано тільки накладні), на іншу суму 628039,00 грн. первинні документи (накладні та квитанції до прибуткових касових ордерів), які підтверджують задекларовані за 2016 рік валові витрати не було надано.

ФОП ОСОБА_3 на перевірку не надано квитанцій до прибуткових касових ордерів, виписані ФОП ОСОБА_5 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_6), які підтверджують оплату придбаного половника, а також інших документів на основі яких ФОП ОСОБА_3 задекларовано за 2016 рік валові витрати по іншим контрагентам.

Необхідно зазначити, що відповідно до даних АІС «Податковий блок» ФОП ОСОБА_5 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_6) до Ніжинської ОДПІ у м. Ніжин подано податкові декларації про майновий стан та доходи за 2015 та 2016 роки (а.с.145-150).

Відповідно до вище зазначеної звітності протягом 2015-2016 років ФОП ОСОБА_5 звітував про відсутність доходу.

З метою вручення вказаного вище акту перевірки, працівниками ГУ ДФС у Чернігівській області здійснено виїзд за адресою провадження господарської діяльності позивача, проте встановлено, що за адресою (АДРЕСА_1) платник відсутній, про що складено акт від - 14.04.2017 № 115/13 про неможливість вручення акту документальної планової виїзної перевірки (а.с.151).

Акт перевірки направлено на адресу позивача листом від 18.04.2017 № 368/4/25-01-13-04-14 рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.152).

Дане поштове відправлення повернуто до ГУ ДФС у Чернігівській області 20.05.2017, як не вручене з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.153).

Відповідно до ст. 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків поштове відправлення, воно вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Згідно вимог п. 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті - цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника додатків, протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта довідки).

Тобто, в даному випадку акт перевірки від 14.04.2017 № 170/13/НОМЕР_5, відповідно до норм ПК України, вважається врученим позивачу 20.05.2017.

На підставі акту перевірки від 14.04.2017 № 170/13/НОМЕР_5, ГУ ДФС у Чернігівській області правомірно прийняті податкові повідомлення-рішення від 02.06.2017 № , № , № (а.с.10-11, 13); рішення № про застосування штрафних санкцій від 26.05.2017 (а.с.12) та вимога про сплату боргу (недоїмки) від 02.06.2017 № Ф- (а.с.14), які також належним чином надіслані на адресу позивача, що підтверджується матеріалами справи (а.с.154-156).

Разом з тим, необхідно зазначити, що долучені до позовної заяви копії накладних та прибуткових касових ордерів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в силу п. 44.6 ст. 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Враховуючи вищевикладене, податкові повідомлення-рішення від 02.06.2017 № , № , № ; рішення № від 26.05.2017 та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.06.2017 № Ф- прийняті у відповідності до норм ПК України та скасуванню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин та з урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3.

Керуючись статтями 227, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.М. Тихоненко

Повний текст рішення виготовлено 13 лютого 2018 року.