Справа № 820/3543/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 лютого 2018 року

Київ

справа №820/3543/17

адміністративне провадження №К/9901/16119/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Тетяни Михайлівни, перевіривши касаційну скаргу Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017 у справі №820/3543/17 за позовом Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Ізюмське комунальне виробниче водопровідно-каналізаційне підприємство звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 08.08.2017 № та від 08.08.2017 №.

Харківський окружний адміністративний суд постановою від 17.10.2017 адміністративний позов задовольнив у повному обсязі.

Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 29.11.2017 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2017 скасував в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 08.08.2017 № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 16934,69грн та в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 08.08.2017 № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 12904,39грн та прийняв в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишив без змін.

Ізюмське комунальне виробниче водопровідно-каналізаційне підприємство 01.02.2018 звернулось до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017 у справі №820/3543/17.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, що діяли на момент звернення до суду касаційної інстанції, суд виходить з такого.

Відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

До касаційної скарги позивачем документу про сплату судового збору не додано.

Натомість, до касаційної скарги додано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «реуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Як зазначено вище, частиною четвертою статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України однією з вимог касаційної скарги визначено долучення документу про сплату судового збору.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вчинення судом процесуальної дії) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи викладене, клопотання щодо відстрочення оплати судових витрат вирішується судом за наявності обґрунтованого клопотання з посиланням на конкретні факти та докази, які підтверджують обставини щодо відсутності у скаржника у всіх джерелах акумулювання фінансових ресурсів достатніх коштів для виконання вимог частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.

Скаржник, порушуючи питання щодо відстрочення сплати судового збору, не наводить жодних підстав та обґрунтувань для задоволення такого клопотання.

Таким чином, суд вважає, що клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, задоволенню не підлягає.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом - серпень 2017 року) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2017 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1600 гривень (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801).

У відповідності до абзацу 3 підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції, чинній на дату звернення до суду з позовом - серпень 2017 року) ставка за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У справі подано позовну заяву майнового характеру - загальна оспорювана сума за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями становить 39228,64грн. Таким чином, судовий збір за подання до адміністративного суду вказаного позову є мінімальним і складає 1600грн.

Отже, судовий збір, який необхідно сплатити при поданні касаційної скарги, становить: 1600грн. х 200% = 3200грн.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897. Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві. Код банку отримувача (МФО): 820019. Рахунок отримувача: 0007. Код класифікації доходів бюджету: 22030102. Призначення платежу: «;101;________ код клієнта за ЄДРПОУ; судовий збір за позовом _________ у справі №_________, Верховний Суд».

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною першою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого скаржник має усунути вказані недоліки та надати суду касаційної інстанції документ про сплату судового збору за подання касаційної скарги у встановленому законом порядку та розмірі.

Керуючись статтями 133, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Ізюмському комунальному виробничому водопровідно-каналізаційному підприємству у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017 у справі №820/3543/17.

2. Касаційну скаргу Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017 у справі №820/3543/17 за позовом Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без руху.

3. Встановити скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги у десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

4. Направити скаржнику копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Шипуліна Т.М.,

Суддя Верховного Суду