Справа № 826/20188/16
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 грудня 2017 року № 826/20188/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Холод Валентин Валерійович
прозобов'язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича (далі по тексту - відповідач- 1) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - відповідач- 2) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Холод Валентина Валерійовича, з урахуванням заяви про зміну предмету позову в якому просить суд:

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка І.І. включити рахунки, відкриті на ім'я ОСОБА_1 до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, виключивши рахунки, відкриті на ім'я ОСОБА_1 з переліку рахунків вкладників , кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат (Загального реєстру), як особу, що має право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, включивши ОСОБА_1 з реєстру (переліку) акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Хрещатик», відповідно до черговості, встановленої статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.01.2017 суддею Балась Т.П. відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

У зв'язку із припиненням повноважень у судді Т.П. Балась на підставі «Положення про автоматизовану систему документообігу в адміністративних судах» справу №826/20188/16, передано на розгляд головуючому судді Клименчук Н.М.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.07.2016 суддею Клименчук Н.М. прийнято справу до свого провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що не погоджується з твердженням відповідача -1, щодо визнання позивача «асоційованою із банком особою», оскільки її чоловік Холод В.В., починаючи з 01.08.2013 займав посаду начальника відділу корпоративного бізнесу Залізничного відділення ПАТ «КБ «Хрещатик», тобто посаду, яка не є керівною в розумінні статті 42 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Та вважає безпідставним включення позивача до четвертої черги кредиторів ПАТ «КБ «Хрещатик».

Представник відповідач - 1 проти позову заперечив з наступних підстав, ОСОБА_1 було включено до Переліків пов'язаних із ПАТ «КБ «Хрещатик» за кодом пов'язаної особи - 527станом на 01.05.2015, станом на 01.06.2015, які затверджувались Постановами правління №1170 від 09.06.2015 та №1087 від 28.05.2015. Враховуючи, що рішення віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до неплатоспроможних прийнято 05.04.2016, гарантованому відшкодуванню в розмірі 200000 грн. не підлягають вклади осіб, які були пов'язаними особами банку в період з 05.04.2015 по 05.04.2016. Таким чином представник відповідача - , вважає, що позивач правомірно не була включена до реєстру вкладників, які мають право на отримання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру.

Представник відповідача - 2 в своїх запереченнях зазначив, що повноваження щодо формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та визначення сум, що підлягають відшкодуванню покладені на Уповноважену особу Фонду. У Фонду гарантування відсутні будь -які первинні документи по вкладникам отже при складані Загального реєстру використовується виключно інформація, що наявна в Переліку вкладників.

Третя особа пояснень не надала, в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином про час і місце судового розгляду. Причини неявки суду не повідомила.

В судове засідання27.07.2017 представники відповідача 1 до суду не прибув, у зв'язку із чим суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони, що були присутні в судовому засіданні не заперечували.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено наступні договори:

- 20.11.2015 укладено договір №205D-640490 банківського вкладу «Осінній оксамит» в доларах США із щомісячною сплатою процентів на суму 1000,00 доларів США на 6 місяців з пролонгацією;

- 28.12.2015 укладено договір №209D-649453 банківського вкладу «Новорічний старт» в доларах США із щомісячною сплатою процентів на суму 1100,00 доларів США на 6 місяців з пролонгацією;

- 29.03.2016 укладено договір №205D-665453 банківського вкладу «Імениний» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів на суму 10 000, 00 грн. на 6 місяців з пролонгацією;

Також між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» 15.05.2015 укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку в гривні №НОМЕР_2, залишок коштів станом на 05.04.2016 становив 298,96 грн.

На підставі постанови Правління Національного банку України № 234 від 05.04.2016 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРІЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 463 від 05.04.2016 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРІЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05.04.2016 до 04.05.2016 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку Ігорю Івановичу строком на один місяць з 05.04.2016 до 04.05.2016 включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №560 від 21.04.2016 відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» з 05.05.2016 до 04.06.2016 включно. Відповідно до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенка Ігоря Івановича з 05.05.2016 до 04.06.2016 включно.

ОСОБА_1 25.05.2016 звернулась до Уповноваженою особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенко Ігоря Івановича з заявою, що зареєстрована за вх.№3899 про підстави невиплати суми 298,96 за картковим рахунком 1.

Позивач звертався також з заявами, що зареєстровані за вх. №4391, №4392, №4393 від 30.05.2016, №5845, №5846, №5847, №5848 від 17.06.2016 з проханням включити її, як вкладника до Загального реєстру вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик», що мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Листом №3/11997 від 15.12.2016 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенко І.І. повідомив що ОСОБА_1 віднесена до четвертої черги кредиторів ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК». Однак, враховуючи той факт,що ОСОБА_1, яка є/була асоційованою особою (дружиною) Холода Валентина Валерійовича - керівника Жулянського відділення ПАТ «КБ «Хрещатик», була включена до пов'язаних із банком осіб відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» в період з 07.12.2012 по 31.07.2015, ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підлягає віднесенню до дев'ятої черги кредиторів. Відповідні документи подані на розгляд та вирішення питання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України №46-рш від 02.06.2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №913 від 03.06.2016, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» з 06.06.2016 до 05.06.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку Ігорю Івановичу на два роки з 06.06.2016 до 05.06.2018 включно.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про відмову в задоволені позовних вимог, виходячи з наступного.

Стосовно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 16.02.2016 у справі №21-4846а15 та від 15.06.2016 у справі №826/20410/14, щодо того, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів, суд зазначає наступне.

Так, згідно з частиною першою статті 244І Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частиною першою статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Однак, суд вважає за доцільне та необхідне відступити від правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України виходячи із нижче викладених мотивів.

Висновок Верховного Суду України у зазначеній постанові зводиться до того, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на вищевказані спірні правовідносини, які врегульовані нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а тому спори, які виникають на стадії ліквідації банку належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Проте, проаналізувавши положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд приходить висновком, що ним регулюються відносини щодо відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, які вирішуються в порядку господарського судочинства.

Однак, суд звертає увагу на те, що в даній адміністративній справі вирішуються спірні відносини в рамках Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вказаний Закон є спеціальним, яким в свою чергу врегульовано правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України (статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Системний аналіз положень вищезазначеного Закону дає підстави суду дійти до висновку, що в даному випадку ліквідаційна процедура, яка застосовується при ліквідації банку в силу відмінного правового регулювання відрізняється від процедури передбаченої Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Зокрема, в силу положень статті 7 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» порядок ліквідації банкрута здійснюється шляхом застосування судових процедур банкрутства.

Тобто, необхідною умовою для застосування до спірних правовідносин в частині задоволення кредиторських вимог в силу Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є безпосередня наявність порушення справи про банкрутство в Господарському суді.

Натомість, у даному випадку, ліквідація банку, здійснюється на підставі Постанови Правління Національного банку України в рамках Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким в свою чергу не передбачено порушення справи про банкрутство в Господарському суді, а тому в даному випадку застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до спірних правовідносин не підлягає і, як наслідок, відсутні підстави для відмови у відкритті провадження у справі чи закриття провадження у справі з підстав непідсудності.

Суд вважає за необхідне окремо зазначити, що правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банка-боржника.

Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд, і саме в них виникають відповідні права та обов'язки.

Банк, який ліквідується, жодним чином не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих, хто має право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вирішує виключно Фонд. Отже, правовідносини між Фондом та вкладниками не породжують прав та обов'язків для банку.

Враховуючи усе вищезазначене, суд приходить до висновку, що за своїм характером спір між уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і вкладниками банку щодо включення відповідних фізичних осіб до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду, є публічно-правовим.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, також встановлюється Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14.

Згідно із частинами першою та частиною другою статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд не відшкодовує кошти, зокрема, розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення).

Відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» для цілей цього Закону пов'язаними з банком особами є: 1) контролери банку; 2) особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку; 3) керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку; 4) споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи; 5) особи, які мають істотну участь у споріднених та афілійованих особах банку; 6) керівники юридичних осіб та керівники банків, які є спорідненими та афілійованими особами банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів цих осіб; 7) асоційовані особи фізичних осіб, зазначених у пунктах 1 - 6 цієї частини; 8) юридичні особи, в яких фізичні особи, зазначені в цій частині, є керівниками або власниками істотної участі; 9) будь-яка особа, через яку проводиться операція в інтересах осіб, зазначених у цій частині, та на яку здійснюють вплив під час проведення такої операції особи, зазначені в цій частині, через трудові, цивільні та інші відносини.

Згідно статті 42 Закону України «Про банки і банківську діяльність» керівниками банку є голова, його заступники та члени ради банку, голова його заступники та члени правління банку, головний бухгалтер, його заступники, керівники відокремлених підрозділів банку.

За змістом статті 23 цього Закону відокремленими підрозділами банку є філії, відділення, представництва тощо, які відкриває банк на території України в разі його відповідності вимогам щодо відкриття відокремлених підрозділів, встановленим нормативно-правовими актами Національного банку України.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що керівники відокремлених структурних підрозділів (філій) є також керівниками банку.

Вказана правова позиція також викладена Верховним судом України в постанові від 17.02.2016 (справа 6-1601цс15).

Банк зобов'язаний подавати Національному банку України інформацію про пов'язаних із банком осіб у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку України.

Наразі, визначення терміну «асоційована особа» міститься в статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відповідно до якої асоційована особа - чоловік або дружина, прямі родичі цієї особи (батько, мати, діти, рідні брати та сестри, дід, баба, онуки), прямі родичі чоловіка або дружини цієї особи, чоловік або дружина прямого родича.

Уповноважена особа фонду зазначає, що ОСОБА_1 є пов'язаною із ПАТ «КБ «Хрещатик» особою, як дружина керівника Жулянського відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» Холода Валентина Валерійовича.

Відповідно до глави 1 розділу ІІ Положення про визначення пов'язаних із банком осіб, затвердженого Постанова Правління Національного банку України 12.05.2015 № 315 Банк визначає перелік пов'язаних із банком осіб, який затверджується правлінням банку, відповідно до вимог статті 52 Закону та з урахуванням цього Положення. Особа є пов'язаною з банком із моменту виникнення підстав для визначення такої особи пов'язаною з банком відповідно до вимог зазначеної статті закону. Банк забезпечує внесення змін до переліку пов'язаних із банком осіб на підставі змін інформації щодо особи, визначеної пов'язаною з банком, визначення нових осіб пов'язаними з банком особами тощо. Банк зобов'язаний уживати заходів для відповідності операцій з пов'язаними особами вимогам законодавства з моменту виникнення ознак пов'язаності фізичної або юридичної особи із банком. Банк має право відмовитися від здійснення операцій з особами, щодо яких визначити існування чи відсутність пов'язаності із банком складно чи неможливо.

Банк зобов'язаний щомісячно надавати Національному банку України актуалізований перелік пов'язаних із банком осіб за формою та у строки, визначені нормативно-правовим актом НБУ.

Також, згідно з приписами глави 2 Розділу ІІ Положення визначення пов'язаних із банком осіб може здійснюватися і Національним банком.

Постановою №1468 від 09.07.2015 «Про затвердження переліку пов'язаних із банком осіб станом на 01.05.2015 року» затверджено Перелік пов'язаних із банком осіб станом на 01.07.2015. Як вбачається із витягу з Переліку пов'язаних із банком осіб на 01.07.2015 за №484 зазначено Холод Валентин Валерійович, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 який визначений пов'язаною з банком особою, код типу пов'язаної особи -523.

Позивач ОСОБА_1 включена до Переліку пов'язаних із ПАТ «КБ «Хрещатик» за кодом пов'язаної особи - 527 станом на 01.05.2015та 01.06.2015, які затверджувались Постановами Правління № 1170 від 09.06.2015 та № 1087 від 28.05.2015.

Національний банк може визначати пов'язаною із банком особу відповідно до вимог статті 52 Закону із застосуванням зокрема ознак, зазначених у главі 3 цього розділу. Національний банк може визначати пов'язаною з банком особу, використовуючи одну або декілька ознак одночасно.

Рішення про визначення юридичних або фізичних осіб пов'язаними з банком особами приймає уповноважена особа Національного банку (далі - уповноважена особа). Національний банк приймає рішення про визначення юридичної або фізичної особи пов'язаною з банком особою кожного разу, коли Національний банк виявляє підстави для цього. Визначення особи не пов'язаною з банком не перешкоджає наступному визначенню такої особи пов'язаною, якщо для цього виникають підстави.

Національний банк не пізніше наступного робочого дня після прийняття рішення про визначення особи (осіб) пов'язаними з банком засобами електронного зв'язку доводить його до відома банку або надсилає його в письмовій формі.

Особа вважається пов'язаною з банком, якщо банк протягом 15 робочих днів із дня отримання такого повідомлення Національного банку про визначення пов'язаною з банком особи не доведе протилежного.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не відшкодовує кошти, що розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною із банком особою або була такою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі відкликання НБУ рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом рішення віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до неплатоспроможних прийнято 05.04.2016, гарантованому відшкодуванню не підлягають вклади осіб, які були пов'язаними особами банку в період з 05.04.2015 по 05.04.2016.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 була пов'язаною особою з ПАТ «КБ «Хрещатик» та включена до переліку пов'язаних із ПАТ «КБ «Хрещатик» осіб, в період з 01.04.2015 по 01.06.2015 правомірно не була включена до реєстру вкладників, які мають право на отримання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, як пов'язана особа банку.

Доказів оскарження рішення Банку про визнання позивача пов'язаною з Банком особою матеріали справи не містять.

Позивач включений до переліку пов'язаних з Банком осіб, що в свою чергу виключає право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Враховуючи зазначене, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач виконав покладений на нього законом обов'язок і довів правомірність своїх дій.

Беручи до уваги положення статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Клименчук