Справа № 820/2217/17
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

13.02.2018 К/9901/3228/17 820/2217/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Васильєвої І.А., Пасічник С.С.

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АСС» на постанову Харківського окружного адміністративного суду у складі судді Біленського О.О. від 12 липня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів Калитки О.М., Калиновського В.А., Кононенко З.О. від 04 жовтня 2017 року,

У С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АСС» (далі - Товариство, позивач, платник податків) звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі - відповідач, податковий орган) про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 26.05.2017 року №2201 «Про проведення позапланової перевірки ТОВ «АСС» (податковий номер 23914837)», визнання протиправними дій відповідача щодо проведення позапланової перевірки Товариства згідно наказу від 26.05.2017 року №2201 про проведення позапланової перевірки та направлень на перевірку №3447 від 26.05.2017 року, №3448 від 26.05.2017 року.

Позовна заява мотивована безпідставністю видання відповідачем наказу про проведення перевірки Товариства. Позивач стверджує, що на адресу Товариства відповідачем не було направлено жодного обов'язкового письмового запиту контролюючого органу, в якому зазначаються порушення Товариством, як платником податків, валютного, податкового та іншого законодавства. Вказує, що позивач повідомив Київську об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (в якій позивач перебуває на обліку) про втрату Товариством первинної бухгалтерської документації, проте відповідачем, незважаючи на зазначені обставини, видано спірний наказ.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з мотивами якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з наявності у податкового органу підстав для прийняття оскаржуваного наказу, оскільки у запитах податкового органу про надання інформації та їх документального підтвердження зазначені відомості про виявлені факти, що свідчать про порушення Товариством податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами, при цьому наявне посилання на опрацьовану податковим органом податкову інформацію, аналіз показників у податкових деклараціях позивача з податку на додану вартість за відповідні періоди.

У жовтні 2017 року позивачем подано касаційну скаргу, в якій Товариство, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводами касаційної скарги позивач наголошує, що запити податкового органу всупереч пункту 73.3 ст.73 Податкового кодексу України не містять жодного конкретного факту, який свідчить про порушення Товариством або його контрагентами податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Крім того, позивач зазначив, що ця норма не надає контролюючому органу права вимагати від платника податків засвідчених підписом посадової особи платника податків та скріплених печаткою, копій документів. Скаржник стверджує, що запити податкового органу, які складені з порушенням закону, не можуть вважатись обов'язковими письмовими запитами, а тому платник податків звільняється від обов'язку надавати на них відповідь.

Позивач також зазначає, що відповідач на час винесення спірного наказу був обізнаний щодо втрати Товариством первинних бухгалтерських документів, а тому в силу положень пункту 44.5 статті 44 Податкового кодексу України, відповідач не мав права виносити наказ про проведення перевірки.

Від податкового органу до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач заперечує проти доводів Товариства, підтримує висновки судів попередніх інстанцій.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім оргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону рішення судів попередніх інстанціїй відповідає.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АСС» зареєстровано в якості юридичної особи 01.12.1995 року та перебуває на обліку у Київській об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

Відповідачем на виконання вимог пп.78.1.1, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України сформовані та направлені на адресу Товариства письмові запити:

- запит від 04.11.2016 №6087/10/20-40-14-07-16 (вручено 10.11.2016 р.);

- запит від 14.11.2016 №6260/10/20-40-14-07-1 (вручено 16.11.2016 р.);

- запит від 08.12.2016 №6793/20-40-14-07-16 (вручено 16.12.2016 р.);

- запит від 16.12.2016 №6972/10/20-40-14-07-16 (вручено 05.01.2017 р.);

- запит від 11.01.2017 №121/10/20-40-14-07-16 (вручено 25.01.2017 р.);

- запит від 11.01.2017 №114/10/20-40-14-07-16 (вручено 13.02.2017 р.);

- запит від 16.01.2017 № 188/10/20-40-14-07-16 (вручено 25.01.2017 р.);

- запит від 27.01.2017 №477/10/20-40-14-07-16 (вручено 13.02.2017 р.);

- запит від 27.01.2017 №476/10/20-40-14-07-16 (вручено 13.02.2017 р.);

- запит від 27.01.2017 №478/20-40-14-07-16 (вручено 13.02.2017 р.);

- запит від 28.02.2017 №1648/10/20-40-14-07-16 (вручено 06.03.2017 р.);

- запит від 29.03.2017 №3135/10/20-40-14-07-16 (вручено 20.04.2017 р.).

Всі вище перелічені запити податкового органу утримують в собі посилання на те, що податковим органом виявлено факти порушення Товариством норм п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, визначають конкретного суб'єкта підприємницької діяльності (контрагента позивача) та звітний період декларування, в якому Товариством неправомірно визначено суму податкового кредиту. Крім того, кожен запит містить дані, які вказують на зазначене в запиті порушення, зокрема, дані єдиного реєстру податкових накладних, податкові декларації з податку на додану вартість за певний звітний період, інша податкова інформація, отримана і опрацьована відповідно до статей 72, 73, 74 Податкового кодексу України. В запиті визначений перелік документів, який необхідно надати податковому органу.

У відповідь на зазначені запити платником податків на адресу податкового органу направлені листи про відсутність можливості їх задовольнити у зв'язку з неналежним оформленням запиту. Зокрема, платник податків зазначає, що у запитах відсутні суть та перелік податкової інформації, яка отримана податковою інспекцією, її реквізити, джерела та період, за який вона отримана. Зазначає, що відомості Єдиного реєстру податкових накладних та Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів не містить жодних даних щодо документального оформлення господарських операцій та фактів їх здійснення. Факти щодо нереальності (безтоварності) господарських операцій можна встановити виключно за результатами зустрічних звірок або документальних перевірок, однак, податкова інспекція таких заходів не здійснювала.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що підставою для направлення відповідачем зазначених запитів слугувала інформація, а саме:

- податкова інформація від 15.12.2016 № 276/7/10-02-14-03/40434886 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Селена град» за звітні періоди декларування податку на додану вартість червень-жовтень 2016 року;

- податкова інформація від 28.11.2016 № 220/10-02-14-03/40474557 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Зенор Трейд» за звітний період декларування податку на додану вартість липень-листопад 2016 року;

- податкова інформація від 12.10.2016 № 106/10-04-12-10 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Флай євро транс» за серпень-вересень 2016 року;

- податкова інформація від 07.12.2016 №705/20-40-14-07-06/40143324 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега торг сіті» за звітний період декларування податку на додану вартість за серпень 2016 року;

- податкова інформація від 02.02.2017 №49/10-02-14-03/40549344 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Джалі інцест» за звітний період декларування податку на додану вартість з липня по грудень 2016 року;

- податкова інформація від 02.02.2017 № 6/10-04-12-10 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Фін-прайм» за грудень 2016 року;

- результати опрацювання зібраної податкової інформації від 27.02.2017 №245/20-40-14-07-06 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегралбудінвест» за звітний період декларування податку на додану вартість за серпень-жовтень 2016 року та січень 2017 року;

- податкова інформація від 22.12.2016 № 169/10-04-12-10 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Флай євро транс» за жовтень 2016 року;

- податкова інформація від 16.12.2016 №279/10-02-14-03/40090257 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Голд Люкс» за звітний період декларування податку на додану вартість квітень-липень 2016 року;

- результати опрацювання зібраної податкової інформації від 29.12.2016 № 1093/10-13-14-05/40514877 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Дайра компанія» за звітний період декларування податку на додану вартість за вересень-жовтень 2016 року;

- результати опрацювання зібраної податкової інформації від 05.04.2017 №62/26-15-14-04-04 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайт ЮА» за звітний період декларування податку на додану вартість листопад 2016 року;

- результати опрацювання зібраної податкової інформації від 05.04.2017 № 64/26-15-14-04-04 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Хард стійл» за звітний період декларування податку на додану вартість грудень 2016 року.

26 травня 2017 року у зв'язку з ненаданням Товариством документів на обов'язкові письмові запити податкового органу та на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.41.1 ст.41, п.61.1, 61.2 ст.61, пп. 62.1.3 п.62.1 ст.62, пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України відповідачем прийнято наказ № 2201 «Про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «АСС» (податковий номер 23914837).

Податковим органом 29 травня 2017 року здійснено вихід на перевірку за фактичною адресою платника податків, проте розпочати її виявилось неможливим у зв'язку з втратою документів (повідомлення Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області вих. № 17-05/17-юр від 17.05.2017 р.), про що складено акт № 985 «Про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АСС» у зв'язку із втратою документів».

Отримання податкової інформації контролюючими органами служби регламентується статтею 73 Податкового кодексу України, Порядком періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 р. №1245.

Пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що запит податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто, наявність чітко окреслених обставин, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об'єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Так, згідно з пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України підставою для перевірки є виявлення недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Отже, обов'язковою передумовою здійснення документальної перевірки позивача є направлення письмового запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження.

Відповідно до пп. 16.1.5, пп. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством, подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Згідно з п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника органу державної податкової служби та за наявності підстав для її проведення.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Оцінка документів, як письмових доказів, здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого на час вирішення спору статтею 70 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною четвертою якої передбачалось, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Аналогічна норма закріплена частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону від 03.10.2017 року).

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, які дослідили зазначені запити на відповідність вимогам статті 73 Податкового кодексу України та Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 р. №1245, та встановили, що вони утримують в собі опис запитуваної інформації та перелік документів, посилання на норми законодавства, підстави для надіслання запиту, а саме: виявлено факти, що свідчать про неправомірне визначення Товариством податкового кредиту за певні звітні періоди декларування податку на додану вартість по взаємовідносинам з вищевказаними контрагентами.

Таким чином, запити контролюючого органу є обґрунтованим та відповідають усім вищевказаним приписам законодавства.

Враховуючи, що позивачем на обґрунтовані запити податкового органу не було надано пояснення та документальне підтвердження фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами, зазначеними в запитах, у відповідача виникли підстави для проведення позапланової виїзної перевірки Товариства у відповідності із пп. 78.1.4. п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Правовими підставами для призначення вказаної перевірки в наказі від 26.05.2017 № 2201 визначено пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.41.1 ст.41, п.61.1, 61.2 ст.61, пп. 62.1.3 п.62.1 ст.62, пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що контролюючий орган прийняв правомірне рішення про призначення перевірки позивача на підставі пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим висновки Товариства про протиправність наказу є необґрунтованими.

Суд не приймає доводи заявника касаційної скарги щодо не направлення відповідачем на адресу Товариства письмового запиту від 02.12.2016р. №6793/20-40-14-07-16, оскільки зазначені доводи досліджені судом першої інстанції, встановлений факт технічної помилки в реквізитах направленого запиту, вказаний запит надіслано платнику 08.12.2016. Факт отримання запиту №6793/20-40-14-17-16 від 08.12.2016 представник позивача в суді першої інстанції підтвердив.

Колегія суддів також погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що втрата позивачем первинних бухгалтерських документів має наслідком саме перенесення термінів проведення перевірки та жодним чином не впливає на правомірність видання наказу про призначення перевірки. При цьому, судами правильно встановлено, що факт втрати документів встановлений позивачем 15.05.2017 року, проте Товариством не виконані правомірні вимоги контролюючого органу щодо надання документів на запити, що передували втраті документів.

Запит є формою реалізації владних управлінських функцій податковим органом, як суб'єктом владних повноважень, є формою взаємодії між контролюючим органом та платником податків, спрямований на належне виконання контрольної функції держави щодо належного обчислення та сплати податків, та запобігання вчинення податкових правопорушень суб'єктами господарювання, підстави, умови та порядок направлення якого визначені Податковим кодексом України.

Суд визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого, касаційна скарга Товариства залишається без задоволення, а рішення суду першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АСС» залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року у справі № 820/2217/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Васильєва

С.С.Пасічник