Справа № 821/157/18
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
УХВАЛА

12 лютого 2018 р. м. ХерсонСправа № 821/157/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді: Ковбій О.В., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву позивача про забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 особи - підприємця ОСОБА_2 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення 203/Ол.мр від 27.11.2017 року,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 особа - підприємець ОСОБА_2 (далі - Позивач, ФОП ОСОБА_2І.) звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення 203/Ол.мр від 27.11.2017 року .

Ухвалою суду від 26 січня 2018 року позовна заява фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 була залишена без руху з підстав наявності недоліків в оформленні позовної заяви та доданих до неї документів.

09 лютого 2018 року через канцелярію суду позивачем подано заяву від цієї ж дати, якою повідомлено про усунення недоліків позовної заяви. До супровідного листа додано виправлену позовну заяву та завірені належним чином копії документів, доданих до позовної заяви.

Ухвалою суду від 12 лютого 2018 року відкрито спрощене провадження по справі та призначено судове засідання.

Також, разом з позовом подано заяву про вжиття заходів забезпечення даного адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення №203/Ол.мр від 27.11.2017 року виданого головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Держархбудінспекції у Херсонській області про скасування дії паспорта прив'язки тимчасової споруди для продовження підприємницької діяльності "Стаціонарна тимчасова споруда (павільйон) по вул. Пролетарська в м. Олешки біля зупинки громадського транспорту (в районі житлового будинку по вул. Пролетарська, 122), від 15.08.2017 року № 16/2017".

Згідно ч.1 ст. 154 КАС України вказана заява позивача про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, без повідомлення учасників справи.

Також, положеннями зазначеної статті суд має розглянути відповідну заяву не пізніше двох днів з дня її надходження.

Статтею 120 КАС України врегульоване питання перебігу процесуальних строків. Так, зокрема ч.ч.1, 6 вказаної статті передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Провадження у справі після залишення позовної заяви без руху відкрито ухвалою від 12 лютого 2018 року після подання позивачем 09 лютого 2018 року (у п'ятницю) до суду документів на усунення недоліків позовної заяви, отже днем подачі заяви про забезпечення позову слід вважати дату усунення недоліків позову позивачем - 09 лютого 2018 року.

Таким чином, останнім днем розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову є 12 лютого 2018 року (перший робочий день після останнього дня дводенного строку).

Розглянувши подану заяву, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 150 КАС України позов може бути забезпечено шляхом: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Обґрунтовуючи свою заяву позивач зазначає, що на його думку оскаржене рішення №203/Ол.мр від 27.11.2017 року є очевидно неправомірним, оскільки за ті порушення, які відповідач описав у оскарженому рішенні не передбачений такий вид санкції або відповідальності суб'єктів містобудування, як скасування дії паспорта прив'язки тимчасової споруди, також позивач вважає оскаржене ним рішення протиправним, у зв'язку з тим, що на його думку, скасовуючи дію паспорта, відповідач керувався Законом України "Про дорожній рух" чим вийшов за межі своїх повноважень.

Окрім вказаного, ФОП ОСОБА_2 наполягає на забезпеченні позову, оскільки паспорт прив'язки є підставою для розміщення тимчасової споруди, тому не зупинення дії оскаржуваного рішення призведе до негативних наслідків: неможливості розміщення тимчасової споруди для провадження господарської діяльності на території підпорядкованій міській раді. Додатково вказує на те, що в подальшому, навіть позитивне для позивача рішення суду не відновить його порушених прав або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль, часу та витрат.

В розумінні наведених вище норм Закону, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Оцінюючи докази у їх сукупності та приймаючи до уваги наведені твердження позивача, суд дійшов висновку про їх необґрунтованість з огляду на наступне.

Так, посилання позивача на очевидність протиправності оскарженого рішення, в даному конкретному випадку, не може бути прийняте судом як підстава для вжиття заходів забезпечення позову у зв'язку з тим, що висновки щодо очевидності ознак протиправності дій та/чи бездіяльності відповідача можуть бути зроблені лише на підставі дослідження поданих сторонами доказів у справі в судовому засіданні.

Твердження позивача про те, що відмова суду в застосуванні заходів забезпечення унеможливить виконання рішення суду в майбутньому, жодним чином ним не обґрунтована. Не зазначено чому саме, на його думку, відновлення прав та охоронюваних законом інтересів буде не можливе за результатами судового розгляду, або яких саме значних зусиль необхідно буде докласти для відновлення порушених прав позивача. Також позивачем не наданого жодного доказу з якого вбачались би неминучість заподіяння шкоди його правам та інтересам.

Відповідно до абзацу другого пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача у справі, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, позивачем не доведено існування реальної можливості завдання шкоди його правам, свободам та інтересам внаслідок не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, або того, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Враховуючи наведене, суд не вбачає наявності жодної з підстав для забезпечення позову, викладених у ст. 150 КАС України, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити, що не позбавляє позивача права повторно звернутись до суду із належним чином обґрунтованим клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову в разі виникнення підстав для вжиття таких заходів.

Керуючись ст. ст. 150-157, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

У разі постановляння ухвали в порядку письмового провадження ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ковбій О.В.