Справа № 488/2666/17
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 488/2666/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Лазарева Г.М. Час і місце ухвалення: 13:30, м.Миколаїв Дата складання повного тексту: 15.11.2017р.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Романішина В.Л.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корабельного районного суду м.Миколаєва від 15 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 Управління патрульної поліції у м.Миколаєві ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Корабельного районного суду м.Миколаєва з адміністративним позовом до інспектора роти №2 УПП у м.Миколаєві ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР №413651 від 15.07.2017р., якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Позивач просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постановою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 15 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нову постанову, якою його позов задовольнити.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції при здійсненні висновку про доведеність відповідачем здійснення позивачем проїзду на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, залишено поза увагою положення пункту 16.8 ПДР, яким передбачено, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Також, апелянт зазначає, що в оскаржуваній постанові суд безпідставно здійснив посилання на ст.ст. 36, 126 КУпАП, які не мають відношення до спірних правовідносин.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду учасники справи в судове засідання не прибули, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №413651 від 15.07.2017р. ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Зокрема, згідно вказаної постанови, ОСОБА_1, 15.07.2017р. о 11 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом ІЖ 27175, державний номерний знак НОМЕР_1, по проспекту Богоявленському на регульованому перехресті проїзних частин з вул. 295 Стрілецької дивізії здійснив проїзд на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 е) ПДР України.

Не погоджуючись з законністю вказаної постанови ОСОБА_1 оскаржив її в судовому порядку.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні вимог про скасування постанови серії АР №413651 від 15.07.2017р., дійшов висновку, що відповідачем доведено порушення позивачем п.8.7.3 е) ПДР України, у звязку з чим його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП шляхом накладення на нього адміністративного стягнення.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, покладено на органи Національної поліції.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 статті 71 КАС України, яка була чинною на час розгляду справи судом першої інстанції, та яка кореспондується з частиною 2 статті 77 чинного на даний час КАС України, на відповідача, як суб'єкта владних повноважень, покладено тягар доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про необхідність скасування постанови інспектора роти №2 УПП у м.Миколаєві ОСОБА_2 позивач посилався на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, адже при проїзді перехрестя він керувався п.16.8 ПДР, зокрема, він став здійснювати проїзд перехрестя з вул. 295 Стрілецької дивізії на зелений сигнал світлофора та при закінченні маневру, коли перебував безпосередньо на перехресті проспекту Богоявленського з вул. 295 Стрілецької дивізії, спрацював жовтий сигнал світлофору.

Відповідно до п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України сигнали світлофора мають такі значення: а) зелений дозволяє рух; в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло; ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Пунктом 16.8 Правил дорожнього руху України визначено, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Уважно дослідивши наданий відповідачем відеозапис з автомобільного реєстратора колегія суддів доходить висновку, що з його змісту не являється за можливе встановити значення сигналу світлофора, при якому транспортний засіб позивача розпочав проїзд перехрестя проспекту Богоявленського з вул. 295 Стрілецької дивізії. Закінчував маневр ОСОБА_1 на жовтий сигнал світлофора, що, на думку колегії суддів, об'єктивно свідчить про те, що відповідний маневр позивач міг розпочати на зелений сигнал світлофора.

При цьому, оскільки Правила дорожнього руху не забороняють рух транспортних засобів на зелений миготливий сигнал світлофора, початок виконання маневру з проїзду перехрестя на вказаний сигнал світлофора, на переконання суду, з огляду на норму п. 16.8 ПДР України, не може бути визнано порушенням вимог п. 8.7.3 ПДР України.

Варто зазначити, що заперечуючи проти позову відповідач посилається на здійснення позивачем проїзду на заборонений червоний сигнал світлофора, що не відповідає змісту оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Виходячи з положень Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що відповідачем не проведено всебічного, повного та об'єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

А відтак, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №413651 від 15.07.2017р., є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції не повно зясовано обставини справи, прийнято постанову з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які судом визнано встановленими, а тому оскаржувана постанова суду першої інстанції, в порядку ст.317 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Корабельного районного суду м.Миколаєва від 15 листопада 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №413651 від 15.07.2017р.

Справу про адміністративне правопорушення закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Градовський Ю.М.

ОСОБА_3