Справа № 800/313/17
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2018 Київ П/9901/17/18 800/313/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В. М.,

Шарапи В.М.,

Білоуса О.В.,

Желтобрюх І.Л.,

при секретарі - Шевчук К.В.,

за участю

представника відповідача - Склярук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_6

до Вищої ради правосуддя

про визнання протиправним рішення, зобов'язання прийняти рішення та вчинити певні дії, -

встановив:

31 липня 2017 року ОСОБА_6 звернувся до Вищого адміністративного суду України з позовом, в якому (з урахуванням наданих уточнень) просить визнати протиправними дії Вищої ради правосуддя, пов'язані з відмовою у прийнятті до розгляду дисциплінарних скарг, які направлені на адресу відповідача ОСОБА_6 01 червня 2017 року та 02 червня 2017 року; зобов'язати Вищу раду правосуддя прийняти рішення та вчинити дії, пов'язані з належною реєстрацією та розглядом дисциплінарних скарг, які направлені на її адресу 01 червня 2017 року та 02 червня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01 червня 2017 року та 02 червня 2017 року ним на адресу відповідача за затвердженою формою були направлені скарги щодо дисциплінарного проступку судді. Зазначені скарги направлені позивачем засобами електронного зв'язку з офіційної поштової адреси позивача, зареєстрованої на державному порталі «Судова влада», та скріплені електронним цифровим підписом позивача. Однак, 09 липня 2017 року позивач отримав відповідь відповідача, в якій зазначалось, що дисциплінарна скарга подається у письмовій формі та підписується скаржником із зазначенням дати її підписання. Позивач, посилаючись на приписи Закону України «Про електронний цифровий підпис» та судову практику Європейського суду з прав людини вважає дії Вищої ради правосуддя, пов'язані з відмовою у прийнятті до розгляду дисциплінарних скарг, протиправними та просить зобов'язати відповідача розглянути надіслані ним скарги.

Відповідачем до суду надано заперечення проти адміністративного позову, які вмотивовані тим, що відповідно до ст. 107 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» дисциплінарна скарга щодо дисциплінарного проступку судді подається безпосередньо у письмовій формі із зазначенням необхідних відомостей та повинна бути підписана скаржником із зазначенням дати її підписання. Скарга, подана до Вищої ради правосуддя засобами електронної пошти, не може бути розглянута як скарга щодо дисциплінарного проступку судді, оскільки розгляд таких скарг (заяв) здійснюється відповідно до Законів України «Про судоустрій і статус суддів», «Про вищу раду правосуддя». Щодо електронних звернень відповідач зазначає, що порядок їх розгляду врегульовано нормами Закону України «Про звернення громадян». Таким чином, відповідачем у відповідь на надіслані ОСОБА_6 звернення надіслано лист від 30 червня 2017 року за підписом заступника Голови Вищої ради правосуддя, в якому повідомлено про порядок звернення із дисциплінарною скаргою. Таким чином, відповідач вважає, що ним було розглянуто звернення ОСОБА_6 в порядку Закону України «Про звернення громадян» та надано обґрунтовану відповідь.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надіслав заяву про здійснення розгляду справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів встановила наступне.

Судом встановлено, що 01 червня 2017 року та 02 червня 2017 року ОСОБА_6 до Вищої ради правосуддя засобами електронного зв'язку направлено скарги щодо дисциплінарного проступку суддів (дисциплінарні скарги) Черкаського окружного адміністративного суду. Зазначені скарги підписані скаржником за допомогою електронного цифрового підпису.

30 червня 2016 року Вищою радою правосуддя ОСОБА_6 листом №С-2924/0,1-10092/0/9-17 проінформовано, що скарги щодо дисциплінарного проступку судді розглядаються на підставі законів України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про Вищу раду правосуддя» і не можуть бути розглянуті як звернення, подані згідно з вимогами Закону України «Про звернення громадян».

Порядок подання та розгляду скарг щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарних скарг) врегульовано Законами України «Про Вищу раду правосуддя» та «Про судоустрій і статус суддів».

У відповідності до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дисциплінарне провадження розпочинається за скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарна скарга), поданою відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", або за ініціативою Дисциплінарної палати чи Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у випадках, визначених законом.

Статтею 107 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачені особливості звернення з дисциплінарною скаргою щодо судді.

Так, ч. 1 цієї статті встановлено, що право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа. Громадяни здійснюють зазначене право особисто або через адвоката, юридичні особи - через адвоката, органи державної влади та органи місцевого самоврядування - через своїх керівників або представників.

Адвокат зобов'язаний перевірити факти, які можуть тягнути за собою дисциплінарну відповідальність судді, до подання відповідної дисциплінарної скарги.

За приписами ч. 2 даної статті дисциплінарна скарга подається у письмовій формі та повинна містити такі відомості:

1) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) скаржника, його місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку;

2) прізвище, ім'я, по батькові та посада судді (суддів), щодо якого (яких) подано скаргу;

3) конкретні відомості про наявність у поведінці судді ознак дисциплінарного проступку, який відповідно до частини першої статті 106 цього Закону може бути підставою для дисциплінарної відповідальності судді;

4) посилання на фактичні дані (свідчення, докази), що підтверджують зазначені скаржником відомості.

Дисциплінарна скарга підписується скаржником із зазначенням дати її підписання.

Частиною 7 означеної статті встановлено, що у разі наявності обставин, що спричиняють виникнення сумнівів у існуванні або достовірності підпису особи, яка подала дисциплінарну скаргу, відповідний орган Вищої ради правосуддя має право запросити таку особу для підтвердження скарги.

Виходячи з вищезазначеного, законодавством встановлено ряд критеріїв, яким повинна відповідати дисциплінарна скарга щодо дисциплінарного проступку судді, яка подається до Вищої ради правосуддя. Зокрема передбачено, що така скарга має містити особистий підпис скаржника та дату її підписання. Більш того, задля усунення сумнівів у існуванні або достовірності підпису особи, яка подала дисциплінарну скаргу, відповідний орган Вищої ради правосуддя наділений правом запросити таку особу для підтвердження скарги.

Позивач в підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог посилається на норми Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронний цифровий підпис», згідно яких електронний документ - це документ, інформація, в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Позивач зазначає, що накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа та вказує на те, що юридична сила електронного документа не може бути заперечна виключно через те, що він має електронну форму.

Натомість суд критично оцінює такі посилання позивача, оскільки спірним питанням в даній справі є не обставина дійсності поданих позивачем дисциплінарних скарг, а наявність законних підстав для їх подання в електронному вигляді з використанням електронного цифрового підпису.

Відповідач в своїх запереченнях проти позову зазначає, що надіслані на його адресу засобами електронного зв'язку скарги ОСОБА_6 щодо дисциплінарного проступку суддів були зареєстровані як електронні звернення у відповідності до положень Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до преамбули Закону України «Про звернення громадян» цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Згідно ст. 1 цього Закону громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 даного Закону встановлено, що скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

У відповідності до приписів ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку (електронне звернення).

Згідно ст. 12 зазначеного Закону дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про засади запобігання і протидії корупції", "Про виконавче провадження".

Таким чином, Закон України «Про звернення громадян» визначає особливості подання скарг на дії (бездіяльність), рішення державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб з наданням права подання таких скарг з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку, про що прямо зазначено в даному Законі. Водночас, зазначений Закон встановлює обмеження його дії на розгляд заяв і скарг громадян, встановлений, зокрема, Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що закони України «Про судоустрій і статус суддів», «Про вищу раду правосуддя» не містять окремих положень, які б надавали особам, якими подаються дисциплінарні скарги щодо суддів, право подання таких скарг до Вищої ради правосуддя в електронному вигляді з використанням електронного цифрового підпису.

Крім того, колегія суддів критично ставиться до наведених позивачем в позовній заяві витягів з рішень Європейського суду з прав людини, оскільки зазначені посилання не стосуються обставин справи, з огляду на що їх застосування у спірних правовідносинах є недоречним.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність протиправності в діях Вищої ради правосуддя, пов'язаних з відмовою у прийнятті до розгляду дисциплінарних скарг, направлених ОСОБА_6 01 червня 2017 року та 02 червня 2017 року, та відсутність правових підстав для зобов'язання Вищої ради правосуддя прийняти рішення та вчинити дії, пов'язані з належною реєстрацією та розглядом дисциплінарних скарг, направлених позивачем 01 червня 2017 року та 02 червня 2017 року.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 не підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 139, 244-246, 250, 251, 255, 264-266, 295, 297 Кодексу адміністративного Керуючись ст.ст. 139, 244-250, 255, 266, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1, 20423, АДРЕСА_1) до Вищої ради правосуддя (, 04050, м. Київ, вул. Студентська, б. 12-а) про визнання протиправним рішення, зобов'язання прийняти рішення та вчинити певні дії - відмовити.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 06 лютого 2018 року.

Повний текст рішення складено 12 лютого 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Великої Палати Верховного Суду через Верховний суд як суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Н.А. Данилевич

Судді В. М. Бевзенко

В.М. Шарапа

О.В. Білоус

І.Л. Желтобрюх