Справа № 296/2316/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Бондарчук В.В.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
ПОСТАНОВА

іменем України

"14" лютого 2018 р. Справа № 296/2316/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

Моніча Б.С.,

за участю секретаря судового засідання Полоневич Т.Ю.,

представників сторін:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "03" жовтня 2017 р. та на додаткову постанову від "06 листопада 2017 року" у справі за позовом ОСОБА_3 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій незаконними та зобов'язання виплатити компенсації втрати частини доходів, здійснення обов'язкових доплат до пенсії та проведення перерахунку ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати незаконною відмову Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у виплаті компенсації втрати частини доходів ОСОБА_3;

- зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок призначеної пенсії в сумі 2967,40 грн. з урахуванням вимог статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, доплати за понаднормовий стаж, доплати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» №327 від 23.04.2012 року за період з 13.04.2011 року по 12.12.2016 року та виплатити ОСОБА_3 різницю недоплаченої пенсії за період з 13.04.2011 року по 12.12.2016 року в сумі 8990,08 грн.;

- зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, з урахування вимог ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», здійснювати на його користь виплати належні йому, передбачені законодавством України, доплати до пенсії.

В обґрунтування позову вказав, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира, залишеного в силі рішенням Житомирського апеляційного адміністративного суду 07.02.2017 року, позов ОСОБА_3 було задоволено та вирішено: визнати неправомірними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо проведеного перерахунку пенсії ОСОБА_3 в сторону зменшення, вчиненими на підставі розпорядження №179146 від 06.07.2016 року; зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплачувати ОСОБА_3 пенсію в зміненому розмірі відповідно до перерахунку, проведеного на підставі розпорядження №179146 від 06.07.2016 року в частині збільшення його пенсії, установивши її в розмірі 2967,40 грн.; зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити ОСОБА_3 різницю недоплаченої пенсії за період з 13.04.2011 року по 12.12.2016 року.

В рішенні суду було зазначено, що відповідач всупереч рішення суду провів перерахунок пенсії лише за період з 13.10.2010 по 13.04.2011 року, а потім провів перерахунок призначеної пенсії в сторону зменшення. Перерахунок пенсії повинен був бути проведений на підставі рішення суду від 10.05.2011 року, яке передувало розгляду справи №296/7568/16-а і відповідно до якого зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м. Житомира здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 відповідно до п.4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виходячи з показників середньої заробітної плати за календарний рік (2010), що передує року перерахунку пенсії, та сплатити різницю недоплаченої пенсії за період з 13.10.2010 року по 13.04.2011 року. Таким чином, в судовому засіданні встановлено неправомірність дій відповідача, через які і виникла заборгованість недоплаченої пенсії позивачу з 13.04.2011 року по дату прийняття Корольовським районним судом рішення по справі №296/7568/16-а. Згідно листа №119/У-8 від 10.03.2017 року сума доплати пенсії складає 47 955,23 грн. У цьому ж листі вказано спосіб її обчислення. Позивач вважає, що сума 47 955,23 грн., яка підлягає йому до виплати, нарахована з порушенням норм діючого законодавства. Позивач також вказав, що відповідач, вираховуючи доплату пенсії відповідно до рішення Корольовського районного суду м. Житомира, встановив збільшену пенсію у фіксованому розмірі, а саме 2952,40 грн., не враховуючи при цьому збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та обов'язкові належні доплати. Даними діями відповідач порушив вимоги ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 03.10.2017 р. позов задоволено частково.

Визнано незаконною відмову Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у виплаті компенсації втрати частини доходів ОСОБА_3

Зобов'язано Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок призначеної пенсії в сумі 2967,40 грн. з урахуванням вимог статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, доплати за понаднормовий стаж, доплати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» №327 від 23.04.2012 року за період з 13.04.2011 року по 12.12.2016 року та виплатити ОСОБА_3 різницю недоплаченої пенсії за період з 13.04.2011 року по 12.12.2016 року в сумі 8990,08 грн.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Додатковою постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 06.11.2017 р. зобов'язано Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити ОСОБА_3 компенсацію втрати частини доходів в сумі 39909,56грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції від 03.10.2017 року та з додатковою постановою від 06.11.2017 року, відповідач подав апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10.05.2011 року позов ОСОБА_3 задоволено та вирішено: визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м. Житомира щодо перерахунку пенсії ОСОБА_3 відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», як працюючому пенсіонеру за показниками середньої заробітної плати за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м. Житомира здійснити перерахунок ОСОБА_3 відповідно до п.4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виходячи з показників середньої заробітної плати за календарний рік (2010), що передує року перерахунку пенсії та сплатити різницю недоплаченої пенсії за період з 13.10.2010 року по 13.04.2011 року.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира по справі №296/7568/16-а, залишеного в силі рішенням Житомирського апеляційного адміністративного суду 07.02.2017 року, позов ОСОБА_3 було задоволено та вирішено: визнати неправомірними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо проведеного перерахунку пенсії ОСОБА_3 в сторону зменшення, вчиненими на підставі розпорядження №179146 від 06.07.2016 року; зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплачувати ОСОБА_3 пенсію в зміненому розмірі відповідно до перерахунку, проведеного на підставі розпорядження №179146 від 06.07.2016 року в частині збільшення його пенсії, установивши її в розмірі 2967,40 грн.; зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити ОСОБА_3 різницю недоплаченої пенсії за період з 13.04.2011 року по 12.12.2016 року.

Листом №1419/У-11 від 02.09.2016 року Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомляє, що після проведення перерахунку пенсії ОСОБА_3 розмір пенсійної виплати по 2-й групі інвалідності з 13.10.2010 року склав 2963,27 грн., з 01.12.2010 року 2964,95 грн. 01.01.2011 2967,40 грн., з 01.04.2011 2969,54 грн.

У листі №1285/03 від 30.01.2017 року Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомляє, що загальний розмір пенсії ОСОБА_3 станом на 01.03.2017 року становить 2230,59 грн.

В подальшому, згідно листа Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №119/У-8 від 10.03.2017 року нарахована сума доплати пенсії ОСОБА_3 з урахуванням ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду 07.02.2017 року складає 47 955,23 грн. Вказана сума виплачена у березні 2017 року, тобто відразу після набрання законної сили вказаної ухвали суду.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача, щодо не нарахування та невиплати йому компенсації втрати частини доходів позивач звернувся до суду з позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України від 19.10.2000 року №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Житомирському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області з 22.12.2004р. та отримує пенсію по інвалідності , яка обчислена згідно ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Як свідчать докази, зібрані в справі, відповідно, до постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 12.12.2016р. по справі №296/7568/16-а, якою зобов'язано Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплачувати позивачу пенсію в зміненому розмірі відповідно до перерахунку, проведеного на підставі розпорядження №179146 від 06.07.2016р. в частині збільшення його пенсії, установивши її в розмірі 2967,40 грн. і виплатити позивачу різницю недоплаченої пенсії за період з 13.04.2011р. по 12.12.206р. та після надходження копії ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2017р. управлінням 23.02.2017р. було проведено перерахунок пенсії позивача згідно вищезазначеної постанови за період з 13.04.2011р. по 28.02.2017р. з урахуванням виплачених сум.

Нарахована сума доплати пенсії складає 47955,23 грн. , яка була виплачена основними відомостями в березні 2017р. та яка обчислена з урахуванням виплачених сум (а.с.70-72), що свідчить про те, що рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12.12.2016р. виконано вчасно та в повному обсязі.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до пункту 2 "Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 (в подальшому Порядок), компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001 р.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Колегія суддів зазначає, що основною умовою для виплати громадянину компенсації передбаченої статтею 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строків їх виплати", є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Таким чином, підставою для виплати відповідної компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих особі доходів, які не носять разовий характер.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи вказані правові норми, колегія суддів робить висновок, що компенсація провадиться в разі затримки лише нарахованих доходів, а сума перерахованої та сплаченої на виконання судового рішення пенсії носить разовий характер і не підпадає під визначення доходів, передбачених ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, оскільки пенсійним органом вчасно та в повному обсязі виконано рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12.12.2016 р. по справі №296/7568/16-а, залишеного без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду 07.02.2017 року, а саме нараховано доплату до пенсії ОСОБА_3 у розмірі 47955,23 грн. одразу після набрання законної сили вказаної ухвали, то відмовляючи позивачу у сплаті компенсації втрати частини доходів пенсійний орган діяв у межах наданої компетенції, відповідно до вимог законодавства і не порушив права та законні інтереси позивача.

Відповідно до ст. 317 КАС України слідує, що підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

В даному випадку колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість прийняття судом першої інстанції додаткової постанови суду від 06.11.2017р., колегія суддів враховує наступне.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Аналізуючи вказану норму, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні питання.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» №7 від 20.05.2013 року суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 КАС України.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення. Додаткове судове рішення або ухвала суду про відмову в ухваленні додаткового судового рішення можуть бути оскаржені в загальному порядку.

У даній справі, судом першої інстанції за результатами розгляду позову та прийняття основного рішення не було розглянуто одну з позовних вимог, а саме в частині зобов'язання Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити ОСОБА_3 компенсацію втрати частини доходів в сумі 39909,56грн. Вказаний недолік було усунуто шляхом винесення додаткової постанови.

Тобто, станом на момент розгляду заяви позивача існували підстави для прийняття додаткового судового рішення.

Разом з тим, з огляду на те, що основне рішення (постанова від 03.10.2017р.) скасовано судом апеляційної інстанції, відповідно, додаткова постанова, якою вирішено одну з позовних вимог, також підлягає скасуванню.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо скасування додаткової постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 06.11.2017р.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити, постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "03" жовтня 2017 р. та додаткову постанову від "06" листопада 2017 року скасувати, прийняти нову постанову, якою у задоволені позову ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

Б.С. Моніч

Повне судове рішення складено "19" лютого 2018 р.