Справа № 344/16863/14-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 лютого 2018 року

Київ

справа №344/16863/14-а

провадження №К/9901/19088/18

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Стрелець Т.Г., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.04.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2017 у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» про стягнення грошової компенсації за речове майно,

у с т а н о в и в :

08 лютого 2018 року до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах надійшла зазначена касаційна скарга.

Згідно з підпунктом 14 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Частиною другою статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду постановлено 22 червня 2017 року, а з касаційною скаргою заявник звернувся 05 лютого 2018 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, який діяв на час ухвалення оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції.

В касаційній скарзі не порушується питання про поновлення строку на касаційне оскарження, причини його пропуску не зазначені.

Відповідно до правил частини четвертої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 212 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Аналогічні положення закріплені в частині третій статті 332 чинної редакції КАС України.

Відповідно до пунктів 2 та 4 частини 2 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності; обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У порушення наведених вимог, у касаційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серія паспорта особи, яка подає касаційну скаргу та обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Одночасно зі скаргою заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за звернення з касаційною скаргою.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Однак, будь-які докази щодо скрутного майнового стану заявника чи пояснення щодо інших обставин, що зумовили неможливість його сплати, в матеріалах скарги відсутні, що свідчить про необґрунтованість указаного клопотання.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка була чинна на час звернення позивача до суду, ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру встановлюється у розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати, а при поданні такого позову немайнового характеру необхідно було сплатити 0,06 розміру мінімальної заробітної плати, що становила станом на 1 січня 2014 року 1218 гривень.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" зі змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII (набув чинності 15 грудня 2017 року), ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Зі скарги та доданих до неї матеріалів убачається, що позивач у цій справі заявив вимогу майнового характеру.

Отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 3654 гривень (200% від (1,5 розміру від 1218грн)).

Частиною другою статті 332 КАС України встановлено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків.

Реквізити для сплати судового збору: УДКСУ у Печерському районі; рахунок отримувача: 0007; ; код банку отримувача: 820019; банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві; код класифікації доходу бюджету: 22030102; призначення платежу: «*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд».

Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.04.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2017 залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз'яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Г. Стрелець