Справа № 821/43/18
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/43/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

секретар: Васильєва В.В.,

за участю:

представника позивача - Вічної М.В.,

представників відповідача - Насєки М.В., Цірук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом фермерського господарства "Агро-Фон" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Фермерське господарство "Агро-Фон" звернулось в суд з адміністративним позовом про скасування податкового повідомлення рішення № від 14.12.2017 року, винесеного ГУ ДФС у Херсонській області на підставі акта перевірки від 30.11.2017 року № 21/21-2-12-05/36614312 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ФГ "Агро-Фон" з питань повноти обчислення податкових зобов'язань з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності Верхньорогачицької селищної ради Верхньорогачицького району за період з 01.01.2015 р. по 01.12.2015 р." (далі - акт перевірки).

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та пояснила, що податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, оскільки податковий орган при проведенні перевірки не врахував ті обставини, що оренда плата за землю сплачується відповідно до договору оренди. Зміни до цього договору не вносились в порядку, визначеному Цивільним кодексом України, тому орендна плата в розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки за 1 га за 2015 рік відповідає умовам договору. Крім того, відповідно до рішення господарського суду Херсонської області ставка орендної плати в розмірі 3% була визначена цим судом. Рішення вступило в законну силу 22.03.2016 року, тому саме з цієї дати є підстави для нарахування та сплати податку саме в такому розмірі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, пояснила, що при перевірці позивача було встановлено, що протягом 2015 року ним сплачувалась орендна плата за землю в розмірі 1,5 % за 1 га, тоді як з 01.04.2014 орендна ставка становила 3% від нормативної грошової оцінки за 1 га, що потягло за собою донарахування несплачених сум та штрафні санкції.

Позовна заява надійшла до суду 04.01.2018 року та призначена до розгляду на 15.02.2018 року.

Судом встановлені наступні обставини у справі.

ФГ "Агро-Фон" станом на 01.01.2015 року мало в оренді земельну ділянку площею 111,184 га. на підставі договору оренди від 18.03.2010 р., укладеного з Верхньорогачицькою РДА. Відповідно до п. 9 цього договору розмір орендної плати становить 1,5% від нормативної грошової оцінки землі.

17.12.2015 року господарським судом Херсонської області розглянуто справу за позовом ФГ "Агро-Фон" до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області про внесення змін до договору оренди. Відповідно до зазначеного рішення пункт 9 договору викласти в наступній редакції: "Орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік."

Відповідач на підставі акта перевірки від 30.11.2017, дослідивши договір оренди та вище зазначене рішення суду, прийшов до висновку, що позивач в період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р., неправомірно застосовував податкову ставку 1,5% замість 3%, чим занизив розмір податкових зобов'язань на 51168,21 гр. в порушення п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України.

Посилаючись на це судове рішення та договір оренди 18.03.2010 р., позивач вважає, що, незважаючи на зміни, внесені в Закон України "Про оренду землі" та ПК України щодо ставки податку на землю, обов'язок по нарахуванню та сплаті орендної плати в розмірі 3% виникає з дня набрання рішенням суду законної сили та внесення змін у договір оренди, а не з моменту внесення змін в законодавство щодо ставки податку.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 36.3 ст. 36 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 року № 1166-VII змінено ставку орендної плати за землю та встановлено її в розмірі 3%, шляхом внесення змін до ПК України. Закон вступив в силу з 1.04.2014 року.

Так, за приписами п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Таким чином, ПК України встановлено нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за землю. Тому незалежно від того, чи збігається її розмір із ставкою, визначеною у договорі, чи були внесені зміни у договір оренди, платник податків зобов'язаний нараховувати та сплачувати податки у розмірі та строки визначені Законами України.

Згідно з п. 5.2 ст. 5 ПК України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Тому суд не погоджується з позицією позивача, що підлягає застосуванню та ставка податку, яка зазначена в договорі оренди.

Суд критично ставиться і до обгрунтувань позивача, що розмір орендної плати за ставкою 3%, встановлено рішенням суду, тому саме з дати набрання ним законної сили необхідно цю ставку застосовувати.

Слід зазначити, що ставка податку не може встановлюватись жодним рішенням суду, а визначається лише Законами України.

Позивач помилково тлумачить рішення господарського суду, оскільки в цьому рішенні суд посилається саме на Закон України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 року № 1166-VII, підтверджує необхідність його застосування в спірних правовідносинах та вносить зміни до договору оренди, зазначивши ставку податку за землю 3%.

Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є податковим зобов'язанням, а при регулюванні податкових відносин пріоритет мають норми Податкового кодексу України.

Наведені висновки відповідають позиції Верховного Суду України, викладеній в рішеннях від 02.12.2014 у справі № 21-274а14, від 14.04.2015 у справі № 21-165а15, від 21.04.2015 у справі № 21-131а15, згідно з якою з набранням чинності ПК річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

Позивачем не надано суду належних доказів на обґрунтування своїх вимог. В свою чергу, підстави, на які посилається відповідач, та встановлені судом обставини свідчать про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог фермерському господарству "Агро-Фон" (місцезнаходження: вул. Ювілейна, 46, кв. 15, смт Верхній Рогачик, Верхньорогачицького району, Херсонської області, 74402, ) про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 14 грудня 2017 року № про збільшення фермерському господарству "Агро-Фон" грошового зобов'язання з орендної плати за землю в розмірі 51 168,21 грн. і штрафних санкцій в сумі 12 792,05 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 19 лютого 2018 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 8.3.13