Справа № 813/7/18
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 року справа № 813/7/18

зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

прокурора Топій Т.В.,

представника відповідача Мотрук І.М.,

третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_6

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за позовом Першого заступника керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області до Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2, про визнання протиправними і скасування рішень, -

в с т а н о в и в:

Перший заступник керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області звернувся до суду з позовом до Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області (далі - Облазницька сільська рада), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення сесії Облазницької сільської ради від 30.06.2016 №21 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 жителю АДРЕСА_1;

- визнати протиправним та скасувати рішення сесії Облазницької сільської ради від 30.06.2016 №24 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5 жительці АДРЕСА_1;

- визнати протиправним та скасувати рішення сесії Облазницької сільської ради від 30.06.2016 №25 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 жительці АДРЕСА_1.

Ухвалою від 04.01.2018 суд підтвердив наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Ухвалою від 04.01.2018 суд відмовив в задоволенні заяви прокурора про забезпечення позову.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що депутат Облазницької сільської ради ОСОБА_6 порушив вимоги ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», а саме 30.10.2016 під час засідання X сесії Облазницької сільської ради не повідомив колегіальний орган про наявність в нього реального конфлікту інтересів при голосуванні за оскаржені рішення. Вина ОСОБА_6. у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України) встановлена постановою Жидачівського районного суду Львівської області. Позивач вважає, що, оскільки рішення відповідача від 30.06.2016 №№21, 24, 25 прийняті внаслідок вчинення ОСОБА_6 корупційних адміністративних правопорушень, то такі є протиправними і підлягають скасуванню.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позову, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що оскаржені рішення відповідача прийняті відповідно до регламенту ради. Відповідач зазначає, що навіть без врахування «голосу» ОСОБА_6. вказані рішення вважались би прийнятими, оскільки за них проголосували 8 депутатів. Відповідач вважає, що вимоги позивача порушують норми Закону України «Про місцеве самоврядування» та є втручанням у діяльність відповідача.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 подав до суду пояснення на позовну заяву. У вказаних поясненнях зазначено, що при прийнятті оскаржених рішень відповідач діяв в межах своїх повноважень. Оскаржені рішення прийняті одноголосно, а «голос» ОСОБА_6. не був вирішальним при їх прийнятті. Крім того, представник третьої особи зазначає, що вказані рішення відповідача вже вичерпали свою дію, а тому, не можуть бути скасовані органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Прокурор подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначає, що відповідно до ст.67 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог вказаного Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об'єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема, Національного агентства, органу місцевого самоврядування. Прокурор зазначає, що відповідач оскаржені рішення не скасував, у зв'язку з чим прокурор звернувся до суду з вимогою про їх скасування.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6. та ОСОБА_5 пояснень по суті спору до суду не надали.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позов. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2, ОСОБА_6. та представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили з підстав, наведених у письмових поясненнях, просили суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача, третіх осіб та представника третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_6. є депутатом Облазницької сільської ради сьомого скликання.

Відповідно до протоколу 10-ї сесії 7-го скликання Облазницької сільської ради від 30.10.2017 на засіданні розглядалися питання про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства жителям с.Нове Село Жидачівського району Львівської області ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_2. Вказані питання підтримали 9 депутатів, в тому числі, ОСОБА_6 проголосувавши «за» прийняття відповідних рішень.

Рішеннями сесії Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області від 30.06.2016 №№21, 24 та 25 надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства жителям с.Нове Село Жидачівського району Львівської області ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Відповідно до листа Облазницької сільської ради від 01.12.2017 вих.№241 рішення про затвердження проектів землеустрою на виготовлення документацій ОСОБА_6., ОСОБА_5, та ОСОБА_2 сільською радою не приймалось.

Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 18.09.2018 у справі №443/712/17 ОСОБА_6. визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-2 КпАП України. Провадження у справі закрито, у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного арешту. Постанова суду набрала законної сили 28.09.2017. Вказаною постановою суду встановлено, що депутат Облазницької сільської рад ОСОБА_6. 30.10.2017 під час засідання X сесії Облазницької сільської ради не повідомив колегіальний орган про наявність в нього реального конфлікту інтересів при голосуванні рішення 30.06.2016 №21 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 жителю АДРЕСА_1, від 30.06.2016 №24 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5 жительці АДРЕСА_1, від 30.06.2016 №25 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 жительці АДРЕСА_1. Вказаними рішеннями надано дозвіл на розробку проекту землеустрою ОСОБА_6., його матері ОСОБА_5 та сестрі ОСОБА_2

Суд встановив, що оскаржені рішення відповідачем не скасовані в добровільному порядку. З огляду на наведене, прокурор звернувся до суду з позовом про визнання протиправними і скасування рішень.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України, одним із способів захисту прав є визнання незаконними рішень органів державної влади. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Статтею 67 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що рішення, видані з порушенням вимог вказаного Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об'єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вже встановив суд, постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 18.09.2018 у справі №443/712/17 ОСОБА_6. визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-2 КпАП України. Провадження у справі закрито, у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного арешту. Постанова суду набрала законної сили 28.09.2017.

Суд бере до уваги, що ст. 67 Закону України «Про запобігання корупції» визначено лише 2 способи його скасування рішення, виданого з порушенням вимог вказаного закону, а саме: добровільне скасування уповноваженою особою або ж визнання такого рішення незаконним у судовому порядку.

Відповідно до п. 5 рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 у справі №1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування, якими є оскаржені рішення, є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Частиною 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Оскільки рішення Облазницької сільської ради від 30.10.2017 №№21, 24, 25 прийняті внаслідок вчинення депутатом вказаної ради ОСОБА_6 корупційних адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-2 КпАП України, у зв'язку із невиконанням останнім покладеного ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» зобов'язання щодо врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття оскаржуваних рішень, що встановлено постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 18.09.2018 у справі №443/712/17, не скасовані в добровільному порядку уповноваженою особою та відповідних заходів, спрямованих на її скасування не вжито, то такі підлягають скасуванню у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 № 3206-VІ нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) внаслідок вчинення корупційного правопорушення, можуть бути скасовані органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної, об'єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, органу місцевого самоврядування.

Суд відхиляє доводи відповідача та третіх осіб про те, що оскаржені рішення прийняті відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки оскаржені рішення відповідали б чинному законодавству лише за умови виконання депутатом ОСОБА_6 зобов'язань, покладених на нього п.п.1, 2 ч.1 ст.3, ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» щодо врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття оскаржуваних рішень. Недотримання ОСОБА_6 вимог вказаного Закону при прийнятті оскаржуваних рішень свідчить про їх протиправність, незважаючи на вплив його голосу на прийняття оскаржених рішень, оскільки такі прийняті в умовах реального конфлікту інтересів. Аналогічного висновку дійшов Вищий адміністративний суд України у справі №К/800/390114/15 (№ 486/74/15-а) від 02.06.2016.

Суд звертає увагу на те, що виконання ОСОБА_6 зобов'язання щодо врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття оскаржуваних рішень могло б вплинути на волевиявлення інших депутатів та прийняття рішень.

Відповідно до ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

У протоколі 10-ї сесії 7-го скликання Облазницької сільської ради від 30.10.2017 відсутня інформація про те, що ОСОБА_6. самостійно публічно оголосив про наявність у нього конфлікту інтересів при розгляді питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6., ОСОБА_5, ОСОБА_2 Інші докази на підтвердження того, що ОСОБА_6. здійснив таке публічне оголошення, у матеріалах справи відсутні та сторонами не надавались.

З огляду на вказане, суд вважає, що рішення відповідача від 30.06.2016 №21 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 жителю АДРЕСА_1, від 30.06.2016 №24 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5 жительці АДРЕСА_1, від 30.06.2016 №25 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 жительці АДРЕСА_1 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтований, а тому, підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення сесії Облазницької сільської ради від 30.06.2016 №21 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 жителю АДРЕСА_1.

Визнати протиправним та скасувати рішення сесії Облазницької сільської ради від 30.06.2016 №24 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5 жительці АДРЕСА_1.

Визнати протиправним та скасувати рішення сесії Облазницької сільської ради від 30.06.2016 №25 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 жительці АДРЕСА_1.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складене і підписане 19.02.2018.

Суддя А.Г.Гулик