Справа № 820/4795/17
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 р. м. ХарківСправа № 820/4795/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Бартош Н.С. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 по справі № 820/4795/17, суддя Бабаєв А.І., м. Харків

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив суд:

- прийняти постанову про визнання бездіяльності Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні ВП № 54483897, що призвело до невиконання Рішення Європейського Суду з Прав Людини від 15 червня 2017 року у справі ОСОБА_2 проти України та інші 191 заява в частині рішення національного суду, а саме: постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 25 березня 2011 року у справі №2002/2-а-220/11, якою зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи із 8,75 мінімальних розмірів пенсій за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як інваліду другої групи, починаючи з 09 вересня 2010 року по 25 березня 2011 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленою ч. 1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

- зобов'язати Міністерство юстиції України вжити заходів відповідно до ст.ст. 9, 19, 129 Конституції України, ст. ст.1, 6 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів і ст.ст. 1, 5, 18, 78 Закону України Про виконавче провадження та ст. 8 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та забезпечити виконання Рішення Європейського Суду з Прав Людини від 15 червня 2017 року у справі ОСОБА_2 проти України та інші 191 заява в частині рішення національного суду, а саме: постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 25 березня 2011 року у справі №2002/2-а-220/11, якою зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи із 8,75 мінімальних розмірів пенсій за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як інваліду другої групи, починаючи з 09 вересня 2010 року по 25 березня 2011 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленою ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

- відповідно до ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України зобов'язати Міністерство юстиції України надати звіт про виконання судового рішення.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2017р. по справі № 820/4795/17 позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні ВП № 54483897, що призвело до невиконання Рішення Європейського Суду з Прав Людини від 15 червня 2017 року у справі ОСОБА_2 проти України та інші 191 заява в частині рішення національного суду, а саме: постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 25 березня 2011 року у справі №2002/2-а-220/11, якою зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи із 8,75 мінімальних розмірів пенсій за віком відповідно до ст.ст.50,54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як інваліду другої групи, починаючи з 09 вересня 2010 року по 25 березня 2011 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленою ч. 1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобов'язано Міністерство юстиції України вжити заходів відповідно до ст.ст. 9, 19, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 6 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів і ст.ст. 1, 5, 18, 78 Закону України Про виконавче провадження та ст. 8 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та забезпечити виконання Рішення Європейського Суду з Прав Людини від 15 червня 2017 року у справі ОСОБА_2 проти України та інші 191 заява в частині рішення національного суду, а саме: Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 25 березня 2011 року у справі №2002/2-а-220/11, якою зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області провести перерахунок державної пенсії, призначеної ОСОБА_1 відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, як інваліду другої групи, а також здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії, призначеної ОСОБА_1, відповідно до ст.50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 09 вересня 2010 року по 25 березня 2011 року, та провести відповідні виплати недоплаченої суми пенсії, з урахуванням раніше здійснених виплат.

Зобов'язано Міністерство юстиції України надати звіт про виконання судового рішення строком тридцять днів з дня набрання законної сили цим рішенням суду.

Відповідач, Міністерство юстиції України, не погодившись із постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та зазначає, що державний виконавець не має жодних повноважень та прав вчиняти заходи примусового виконання до боржника за рішенням національного суду, оскільки виконавче провадження по виконанню рішення національного суду на користь ОСОБА_1 у відділі примусового виконання рішень Департаменту ДВС не відкривалось. Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2017р. по справі № 820/4795/17 та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 15.06.2017 року Європейським судом з прав людини прийнято рішення у справі "ОСОБА_2 проти України та інші 191 заява", зокрема, за заявою ОСОБА_1 в частині рішення національного суду, а саме: постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 25 березня 2011 року у справі №2002/2-а-220/11, якою зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області провести перерахунок державної пенсії, призначеної ОСОБА_1 відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, як інваліду другої групи, а також здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії, призначеної ОСОБА_1, відповідно до ст.50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 09 вересня 2010 року по 25 березня 2011 року, та провести відповідні виплати недоплаченої суми пенсії, з урахуванням раніше здійснених виплат, відповідно до якого суд постановив:

«Уряд визнає надмірну тривалість виконання рішень національних судів, зазначених у додатку до цієї декларації.

Уряд готовий виконати рішення національних судів, зазначених у додатку, які ще підлягають виконанню, а також сплатити кожному заявнику 1000 євро.

Сума у розмірі 1000 євро є відшкодуванням будь-якої матеріальної та моральної шкоди, а також судових та інших витрат, буде конвертована в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу. Держава виплатить вищезазначені кошти і виконає рішення національних судів, які досі підлягають виконанню, протягом трьох місяців з дати повідомлення про ухвалення Судом рішення відповідно до пункту 1 статті 37 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У випадку несплати цих сум та невиконання рішень національних судів протягом зазначеного тримісячного строку Уряд зобовязується сплатити пеню за період з моменту спливу тримісячного строку і до моменту остаточного розрахунку у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в цей період, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

Ця виплата та виконання зазначених рішень національних судів становитимуть остаточне вирішення цих справ.»

17.08.2017 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №54483897 з виконання на користь стягувача - ОСОБА_1 рішення Європейського суду з прав людини від 15.06.2017 року у справі ОСОБА_2 проти України та інші 191 заява, про що винесено відповідну постанову.

В межах вказаного виконавчого провадження 07.09.2017 року, відповідно до платіжного доручення №2933, Міністерством юстиції України виплачено ОСОБА_1 справедливу сатисфакцію у розмірі 1000,00 Євро, що дорівнює 30999,38 грн., як відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також судових та інших витрат.

25.10.2017 року державним виконавцем направлено вимогу до Пенсійного фонду України про надання інформації щодо виконання Рішення Європейського Суду з Прав Людини від 15 червня 2017 року у справі «ОСОБА_2 проти України та інші 191 заява» в частині рішення національного суду.

Також, 25.10.2017 року державним виконавцем направлено вимогу до Державної казначейської служби України щодо надання інформації про наявність чи відсутність вказаного рішення національного суду в Реєстрі рішень, виконання яких гарантується державою.

Разом з тим, кошти по постанові Барвінківського районного суду Харківської області від 25 березня 2011 року у справі №2002/2-а-220/11 позивачеві виплачені не були.

Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо невиконання Рішення Європейського Суду з Прав Людини від 15 червня 2017 року у справі ОСОБА_2 проти України та інші 191 заява в частині рішення національного суду, а саме: постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 25 березня 2011 року у справі №2002/2-а-220/11, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у спірних відносинах щодо виконання рішення Європейського Суду з Прав Людини від 15 червня 2017 року у справі ОСОБА_2 проти України та інші 191 заява в частині рішення національного суду - постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 25 березня 2011 року у справі №2002/2-а-220/11, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом України Про виконавче провадження та Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР (надалі - Конвенція), високі Договірні Сторони зобов'язуються виконувати остаточні рішення Європейського суду з прав людині в будь-яких справах, у яких вони є сторонами.

Відносини, що виникають у зв'язку з обов'язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України, урегульовано, зокрема, Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (далі по тексту Закон № 3477-ІV).

Згідно ст.2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" рішення є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції.

Порядок виконання Рішення визначається цим Законом, Законом України "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей, що передбачені цим Законом.

Статтею 5 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що протягом десяти днів від дня одержання повідомлення про набуття Рішенням статусу остаточного Орган представництва надсилає стислий виклад Рішення Стягувачеві, Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини, всім державним органам, посадовим особам та іншим суб'єктам, безпосередньо причетним до справи, за якою постановлено Рішення.

За визначенням ст.1 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" орган представництва - орган, відповідальний за забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини та координацію виконання його рішень.

Пунктом 1 постанови КМУ № 784 від 31.05.2006 року «Про заходи щодо реалізації Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" функції органу, відповідального за забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини та виконання його рішень, покладено на Міністерство юстиції.

Відповідно до пп. б ч. 2 ст. 7 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" протягом десяти днів від дня отримання повідомлення Суду про набуття Рішенням статусу остаточного Орган представництва надсилає до державної виконавчої служби оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України. Автентичність перекладу засвідчується Органом представництва.

Державна виконавча служба впродовж десяти днів з дня надходження документів, зазначених у пп. б цієї частини, відкриває виконавче провадження.

Згідно з пунктом 9 Порядку взаємодії Державної виконавчої служби України та Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 23.09.2013 року № 1989/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 вересня 2013 р. за N 1642/24174 (далі по тексту Порядок № 1989/5), у разі невиконання рішення національного суду на дату постановлення рішення Європейським судом з прав людини Державна виконавча служба України протягом місяця з дати отримання автентичного перекладу рішення Європейського суду з прав людини організовує перевірку стану виконання рішення національного суду, вживає заходів щодо його виконання, при неможливості виконання рішення без зміни порядку та способу його виконання повідомляє Секретаріат Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини з подальшим вжиттям заходів, передбачених пунктами 10, 11 та 12 цього Порядку.

У свою чергу, відповідно до п.10 Порядку № 1989/5, якщо рішення суду не виконано, його виконання знаходиться на постійному контролі ДВС до повного виконання рішення національного суду. Щомісяця до 7 числа наступного за звітним періодом місяця ДВС подає Секретаріату інформацію про стан виконання такого рішення суду.

Якщо Європейським судом постановлено рішення, за яким передбачається вжиття додаткових заходів індивідуального характеру шляхом виконання рішення національного суду майнового характеру, Секретаріат протягом десяти днів після отримання офіційного повідомлення Європейського суду про набуття його рішенням статусу остаточного повідомляє ДВС про необхідність вжиття таких заходів шляхом виплати стягувачу коштів відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення платежів, пов'язаних з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 березня 2007 року N 408 (п.12 Порядку № 1989/5).

Якщо кошти, присуджені заявнику рішенням Європейського суду, було виплачено з порушенням строку, встановленого у рішенні Європейського суду, ДВС протягом трьох днів з дати отримання підтвердження сплати пені повідомляє про це Секретаріат із зазначенням причин пропуску строку виплати та дати сплати пені. До зазначеної інформації має бути додано копії платіжних документів, що підтверджують сплату пені (п.13 Порядку № 1989/5).

Згідно з частиною 3 статті 8 Закону №3477-IV протягом одного місяця від дня відкриття виконавчого провадження за Рішенням Орган представництва надсилає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, постанову про відкриття виконавчого провадження та документи, передбачені у пункті б частини першої статті 7 цього Закону.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст.8 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом 10 днів від дня надходження зазначених у частині третій цієї статті документів здійснює списання на вказаний Стягувачем банківський рахунок, а в разі його відсутності - на депозитний рахунок державної виконавчої служби коштів з відповідної бюджетної програми Державного бюджету України. Порядок збереження коштів на депозитному рахунку державної виконавчої служби визначається Законом України "Про виконавче провадження".

Підтвердження списання відшкодування, отримане від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та підтвердження виконання всіх вимог, зазначених у резолютивній частині остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, резолютивній частині остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, у рішенні Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, у рішенні Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України, є для державної виконавчої служби підставою для закінчення виконавчого провадження.

Державна виконавча служба протягом трьох днів надсилає Органу представництва постанову про закінчення виконавчого провадження та підтвердження списання коштів.

Статтею 3 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що виконання Рішення здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

У відповідності до положень статті 22 Бюджетного кодексу України та пункту 1 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення платежів, пов'язаних з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2007 року № 408 (далі по тексту Порядок № 408), відповідальним виконавцем за бюджетною програмою Платежі на виконання рішень закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України та головним розпорядником цих бюджетних коштів є Міністерство юстиції України.

Однією з підстав для здійснення платежів, пов'язаних з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, є, зокрема, рішення закордонного юрисдикційного органу (п. 3 Порядку № 408).

Підпунктами 1, 8 пункту 2 Порядку № 408 встановлено, що бюджетні кошти спрямовуються, зокрема, на:

виплату грошових сум за рішеннями закордонних юрисдикційних органів - міжнародного судового, в тому числі Європейського суду з прав людини, міжнародного арбітражного органу, згода на здійснення юрисдикції яким щодо України надана відповідно до укладеного належним чином міжнародного договору України або в інший спосіб згідно із законами України, а також судового, арбітражного органу іноземної держави, - прийнятими проти держави Україна;

витрати, пов'язані із здійсненням додаткових заходів індивідуального характеру на виконання рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі виконання рішень національних судів, невиконання яких стало підставою для звернення до Європейського суду з прав людини, та витрати, пов'язані із здійсненням заходів загального характеру на виконання рішень Європейського суду з прав людини.

Згідно з п.3 Порядку № 408 підставою для здійснення платежів, пов'язаних з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, є, зокрема, вимога державного виконавця у разі стягнення пені, неустойки та штрафу або додаткової сплати інших коштів, передбачених рішенням юрисдикційного органу.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів зазначає, що Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та Порядком № 408 чітко визначено послідовність та строки вчинення дій Органу представництва, тобто, відповідача по справі, а також його структурного підрозділу Державної виконавчої служби, які повинні бути вчинені на виконання рішення національного суду в рамках виконання рішення Європейського Суду з прав людини.

Цими нормативними актами передбачено, що виплата коштів за рішенням Європейського суду з прав людини в частині виконання рішень національного суду та сплати пені здійснюються за вимогами державного виконавця Державної виконавчої служби України.

При цьому, виплата коштів на виконання рішення національного суду відбувається не за рахунок коштів відповідача за рішенням національного суду, а за рахунок коштів з відповідної бюджетної програми Державного бюджету України.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до службової записки від 03.08.2017 року, поданої Урядовим уповноваженим у справах Європейського суду з прав людини Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, повідомлення про ухвалення Європейським Судом з прав людини рішення у справі «ОСОБА_2 проти України та 191 інші заява» отримано 24.07.2017 року (а.с. 46).

Вказана доповідна записка отримана Департаментом державної виконавчої служби 07.08.2017 року.

Разом з вказаною доповідною запискою Департаментом державної виконавчої служби отримано автентичний переклад рішення українською мовою та копію листа ЄСПЛ про набуття рішенням статусу остаточного.

Отже, саме з цієї дати починає спливати строк для виконання рішення ЄСПЛ, зокрема, в частині виконання рішення національного суду.

Матеріалами справи підтверджено, що 17.08.2017 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження ВП № 54483897 по виконанню вищезазначеного рішення ЄСПЛ (а.с. 56). Зазначену постанову 18.08.2017 року направлено на адресу Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства юстиції України, а також на адресу Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини (а.с. 55).

Разом з тим, державним виконавцем не виконано приписів ч.3 ст. 8 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та не надіслано протягом місяця з дня відкриття виконавчого провадження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів Державної казначейської служби України - постанову про відкриття виконавчого провадження та документи, передбачені у пункті б частини першої статті 7 цього Закону, що призвело до нездійснення списання коштів на користь позивача в рахунок виконання рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 25.03.2011 року.

З матеріалів справи встановлено, що вимогу № 10035/07/22 надіслано державним виконавцем до Державної казначейської служби України лише 25.10.2017 року (а.с. 60).

Проте, ця вимога не містить приписів щодо списання коштів з відповідного рахунку за бюджетною програмою Платежі на виконання рішень закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України, а лише вимагає від Державної казначейської служби України повідомити відділ Примусового виконання рішень ДВС про наявність зазначених у Додатку рішень національних судів у Реєстрі рішень для подальшого його виконання у спосіб, передбачений Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженим постановою КМУ № 440 від 03.09.2014 р. або Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою КМУ № 845 від 03.08.2011 року, у разі наявності зазначених у Додатку рішень національних судів у Реєстрі рішень повідомити відділ про стан їх виконання.

При цьому, виходячи зі змісту вимоги, державний виконавець керувався при вчиненні виконавчих дій по виконанню рішення ЄСПЛ «ОСОБА_2 та 191 інша заява» виключно положеннями Закону України «Про виконавче провадження» та вищезазначеними Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженими постановами КМУ № 440 від 03.09.2014 р. та № 845 від 03.08.2011 року, не врахувавши при цьому приписи Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Порядку № 408 та Порядку № 1989/5, які є спеціальними у спірних відносинах.

Колегія суддів зазначає, що лише 25.10.2017 року державним виконавцем було надіслано вимогу до Пенсійного фонду України про надання інформації щодо виконання Рішення Європейського Суду з Прав Людини від 15 червня 2017 року у справі ОСОБА_2 проти України та інші 191 заява в частині рішення національного суду, за яким боржник є територіальний орган Пенсійного фонду України (а.с. 58).

До цього, як вбачається з матеріалів справи, до 25.10.2017 року будь-які вимоги до Пенсійного фонду України державним виконавцем не надсилалися.

Вищезазначене свідчить про те, що державним виконавцем, всупереч вимогам п. 9 Порядку № 1989/5, в місячний строк з дня отримання автентичного перекладу рішення ЄСПЛ не організовано перевірку стану виконання рішення національного суду, не вжито заходів щодо його виконання, не повідомлено Секретаріат Урядового уповноваженого у справах ЄСПЛ про неможливість виконання рішення національного суду.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що вжиті державним виконавцем заходи не призвели до виконання рішення ЄСПЛ "ОСОБА_2 проти України та 191 інша заява" в частині виконання рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 25.03.2011 р. по справі №2002/2-а-220/11, кошти на підставі вказаного судового рішення на користь ОСОБА_1 не виплачені.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що державним виконавцем не вчинено дій, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Порядку № 408 та Порядку № 1989/5, а Міністерством юстиції України, як органом представництва, не здійснено належним чином координацію виконання рішення ЄСПЛ "ОСОБА_2 проти України та 191 інша заява" в частині виконання вищезазначеного рішення національних судів на користь позивача.

Доводи відповідача про те, що рішення ЄСПЛ у справі "ОСОБА_2 проти України та 191 інша заява" є виконаним у зв'язку з тим, що позивачеві проведено виплату відшкодування за цим рішенням ЄСПЛ, спростовуються положеннями ст.1 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", за визначенням якого виконанням Рішення є не лише виплата Стягувачеві відшкодування, а й вжиття додаткових заходів індивідуального характеру, якими у відповідності до ч.2 ст.10 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", є : а) відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який Стягувач мав до порушення Конвенції (restitutio in integrum); б) інші заходи, передбачені у Рішенні.

Пунктом 12 Порядку № 1989/5 та підпунктом 8 пункту 2 Порядку № 408 передбачено, що виконанням додаткових заходів індивідуального характеру на виконання рішень Європейського суду з прав людини, є, у тому числі, виконання рішень національних судів, невиконання яких стало підставою для звернення до Європейського суду з прав людини.

У рішенні ЄСПЛ "ОСОБА_2 проти України та 191 інша заява" констатовано, що Урядом подано односторонні декларації з метою врегулювання питань, які порушуються цими заявами, і запропоновано Суду вилучити заяви з реєстру справ відповідно до ст.37 Конвенції. У цих деклараціях Уряд зазначив, що готовий виконати рішення національних судів, зазначених у додатку, які ще підлягають виконанню, а також сплатити кожному заявнику 1000 євро, ці виплати та виконання рішень національних судів становитимуть остаточне вирішення цих справ.

Таким чином, виходячи зі змісту рішення ЄСПЛ "ОСОБА_2 проти України та 191 інша заява", виконання останнього не може вважатися повним без вжиття Державою додаткових заходів індивідуального характеру - виконання рішень національних судів, а саме Барвінківського районного суду Харківської області від 25.03.2011 р. про виплату коштів на користь позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідачем не було виконано в повному обсязі рішення Європейського суду з прав людини у справі "ОСОБА_2 проти України та 191 інша заява" від 15.06.2017 року відносно позивача в частині виконання у повному обсязі рішення національного суду.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2017р. по справі № 820/4795/17 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 по справі № 820/4795/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови складено 20.02.2018 р.