Справа № 815/3319/17
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/3319/17

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Гусев О. Г.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шеметенко Л.П.

судді Потапчука В.О.

судді Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, голови житлової комісії Одеського гарнізону про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії начальника КЕВ м. Одеси стосовно організації та проведення розгляду скарги ОСОБА_1 від 11.04.2017 року за вх. №1721 на дії (бездіяльність) начальника житлової групи службовця ЗСУ ОСОБА_2 ; зобов`язати начальника КЕВ м. Одеси організувати та провести розгляд скарги ОСОБА_1 від 11.04.2017 року вх. №1721 на дії (бездіяльність) начальника житлової групи службовця ЗСУ ОСОБА_2 у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян»; зобов`язати Голову житлової комісії Одеського гарнізону розглянути на черговому засіданні житлової комісії Одеського гарнізону скаргу майора у відставці ОСОБА_1 від 11.04.2017 року за вх. №1721 на дії (бездіяльність) секретаря житлової комісії Одеського гарнізону службовця ЗСУ ОСОБА_2 щодо невідповідності прийнятого рішення житловою комісією Одеського гарнізону запису у самому протоколі №9 від 16.02.2017 року.

В обґрунтування позову зазначено, що 11.04.2017 року позивач подав до Голови житлової комісії Одеського гарнізону та начальника КЕВ м. Одеси скаргу на протиправні дії службовця ЗСУ ОСОБА_2 під час вирішення питання на засіданні житлової комісії Одеського гарнізону щодо зміни складу родини майора запасу ОСОБА_1 на квартирному обліку в загальній черзі з 14.06.1996 року. Однак, на порушені у скарзі питання щодо перевірки службової діяльності службовця ЗСУ ОСОБА_2 , а також про вжиті заходи усунення вказаних у скарзі недоліків начальником КЕВ м. Одеси відповіді не надано. Зазначені обставини свідчать про порушення відповідачами законних прав позивача на належний і своєчасний розгляд його скарги щодо службової діяльності суб`єкта владних повноважень, у зв`язку із чим позивач вимушений був звернутись з позовом за захистом своїх прав та інтересів в судовому порядку.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника Квартирно-експлуатаційного відділу, голови житлової комісії Одеського гарнізону про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність начальника КЕВ м. Одеса стосовно не розгляду скарги ОСОБА_1 від 11.04.2017 року вх. КЕВ м. Одеса №1721 на дії (бездіяльність) начальника житлової групи сл. ЗСУ ОСОБА_2 .

Зобов`язано Начальника КЕВ м. Одеса організувати та провести розгляд скарги ОСОБА_1 від 11.04.2017 року вх. КЕВ м. Одеса №1721 на дії (бездіяльність) начальника житлової групи сл. ЗСУ ОСОБА_2 у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян».

Зобов`язано Голову житлової комісії Одеського гарнізону розглянути на черговому засіданні житлової комісії Одеського гарнізону скаргу майора у відставці ОСОБА_1 від 11.04.2017 року вх. КЕВ №1721 на дії (бездіяльність) секретаря житлової комісії Одеського гарнізону сл. ЗСУ ОСОБА_2 щодо невідповідності прийнятого рішення житловою комісією Одеського гарнізону запису у самому протоколі №9 від 16.02.2017 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, начальник квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

16.02.2017 року житловою комісією Одеського гарнізону під головуванням ОСОБА_3 за участю секретаря службовця ЗСУ Толмачєва Г.Г. розглянуто звернення майора запасу ОСОБА_1 щодо зміни складу родини з 1 особи на 4 особи (він, колишня дружина ОСОБА_4 , донька 77, донька 83) на квартирному обліку в загальній черзі з 14.06.1996 року.

За результатом розгляду вказаного звернення у присутності заявника Комісією постановлено рішення про відмову у зміні складу родини з 1 особи на 4 особи та вирішено розібратися Житловій комісії в/ч НОМЕР_1 з приводу дійсного складу родини та житлових умов із доповіддю на наступному засіданні.

Вказане рішення Комісії оформлено протоколом №9 (а.с. 11-12).

Посилаючись на те, що прийняте Комісією під час засідання рішення не відповідає рішенню, що відображене секретарем Толмачєвим Г.Г. в протоколі, а також на вчинення секретарем службової підробки документів, використання ним завідомо неправдивих відомостей, штучне затримання у просуванні в черзі на отримання житла, позивач 11.04.2017 року звернуся до Голови житлової комісії Одеського гарнізону із скаргою (вх. №1721) про вжиття заходів для усунення існуючих недоліків із подальшим повідомленням про розгляд скарги за відповідною адресою.

Як вбачається із скарги, її копію також адресовано начальнику КЕВ м. Одеси.

За результатом розгляду скарги, спільним листом від 12.04.2017 року за №1211 начальник КЕВ м. Одеси та Голова житлової комісії Одеського гарнізону повідомили позивачу, що для всебічного та детального розгляду поставлених питань щодо невідповідності прийнятого рішення на засіданні житлової комісії Одеського гарнізону протоколу №9, відповідно до п. 10.5 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членам їх сімей житловими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра Оборони України від 30.11.2011 року №737, поставлене питання включено в проект чергового засідання житлової комісії Одеського гарнізону із подальшим повідомленням про прийняте рішення скаржника (а.с. 10).

Посилаючись на те, що розгляд скарги відбувся з порушенням Закону України «Про звернення громадян», зокрема, що виразилось у дорученні розгляду скарги особі, чиї дії оскаржуються, а також те, що відповідь не містить вирішення на поставлених у скарзі питань, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції встановив, що скаргу ОСОБА_1 не було розглянуто в межах строків, передбачених ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» та «Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», у зв`язку із чим суд, з огляду на приписи ч. 1 ст. 11 КАС України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), дійшов висновку про те, що належним способом захисту прав та інтересів позивача у цій справі є визнання в судовому порядку протиправною бездіяльність начальника КЕВ м. Одеса стосовно не розгляду скарги ОСОБА_1 , зобов`язання Начальника КЕВ м. Одеса організувати та провести розгляд скарги у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян», зобов`язання Голови житлової комісії Одеського гарнізону розглянути на черговому засіданні житлової комісії Одеського гарнізону скаргу майора у відставці ОСОБА_1 .

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову є правильними, проте не у повній мірі відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Так, скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб (ч. 4 ст. 3 Закону України від 02.10.1996 року №393/96-ВР).

Статтею 4 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР визначено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Згідно із ч. 1 ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не відміняє вимоги частини дев`ятої цієї статті.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Таким чином, цим Законом врегульовано питання практичної реалізації громадянами України своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів.

Колегія суддів враховує, що відповідно до п. 10.2 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 року №737, у своїй роботі житлові комісії керуються Конституцією України, законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, Житловим кодексом Української РСР, цією Інструкцією та іншими актами законодавства України.

Згідно із п. 10.5 Інструкції від 30.11.2011 року №737 на гарнізонну житлову комісію покладається, зокрема, розгляд заяв, скарг та пропозицій, прийняття рішень зі спірних питань, що виникли під час роботи житлових комісій військових частин, і прийом відвідувачів з житлових питань.

Пунктом 10.14 Інструкції від 30.11.2011 року №737 визначено, що голова, секретар та члени житлових комісій відповідають за прийняті на засіданні житлових комісій рішення, а також за розголошення інформації, яка належить до компетенції житлових комісій.

Разом з цим, відповідно до абз. 12 п. 10.8 Інструкції від 30.11.2011 року №737 голова житлової комісії гарнізону, заступник голови житлової комісії гарнізону та секретар житлової комісії гарнізону обираються з різних військових частин, які не підпорядковані за посадою начальнику гарнізону.

Згідно із п. 10.9 Інструкції від 30.11.2011 року №737 робота житлової комісії проводиться на засадах гласності, демократичності та прозорості. На засіданні житлової комісії можуть бути присутні військовослужбовці, особи, звільнені з військової служби, та члени їх сімей, особи, питання стосовно яких розглядаються на засіданні житлової комісії, та інші особи.

Рішення приймається житловою комісією відкритим голосуванням.

Засідання житлових комісій проводяться не рідше одного разу на місяць.

Водночас, відповідно до п. 10.10 Інструкції від 30.11.2011 року №737 до повноважень гарнізонної житлової комісії належать: контроль за надходженням і правильністю обліку жилої площі, участь у її розподілі між військовими частинами гарнізону; перевірка законності перебування на квартирному обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у військових частинах; перевірка правильності оформлення облікової справи (додаток 7) та наявності в ній усіх визначених у цій Інструкції документів; виступ з ініціативою про скликання позачергових загальних зборів осіб, що перебувають на квартирному обліку, у зв`язку з: прийняттям рішення житлової комісії гарнізону про саморозпуск; оголошенням недовіри та виключенням члена (членів) комісії зі складу житлової комісії; ініціюванням проведення довиборів члена (членів) житлової комісії.

Пунктом 10.12 Інструкції від 30.11.2011 року №737 визначено обов`язки і права голови житлової комісії, згідно яких голова житлової комісії повинен: виконувати вимоги нормативно-правових актів під час виконання обов`язків голови житлової комісії; забезпечувати своєчасний розгляд рапортів та звернень військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, членів їх сімей та інших громадян.

Аналіз наведених норм показав, що гарнізонна житлова комісія діє як колегіальний орган шляхом вирішення віднесених до її компетенції питань.

Водночас, до сфери повноважень комісії на її засіданні не відноситься розгляд питань, поставлених у відповідних скаргах колишніх військовослужбовців щодо діяльності комісії.

Такими повноваження безпосередньо наділений голова комісії, тобто шляхом одноособового розгляду поданих йому на розгляд скарг.

Як вірно встановив суд першої інстанції та як підтверджується змістом відповіді на скаргу позивача, викладені у зверненні зауваження щодо діяльності секретаря Комісії, тобто службовця Комісії, не були розглянуті по суті у місячний термін з дня надходження на розгляд скарги.

Колегія суддів вважає, що є необґрунтованим включення розгляду скарги позивача в проект чергових засідань Комісії з урахуванням того, що відповідно до п. 10.10 Інструкції від 30.11.2011 року №737 питання за скаргами на службовців комісії не належать до розгляду вказаним колегіальним органом.

Зазначені обставини безумовно свідчать про те, що Голова житлової комісії не забезпечив належним чином розгляд порушених у скарзі позивача питань, що є протиправною бездіяльність з боку суб`єкта владних повноважень.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно вбачав наявність порушень прав та інтересів позивача у цих правовідносинах.

Однак, судом першої інстанції залишено поза увагою те, що скарга направлена на врегулювання неправомірної, на думку позивача, діяльності службової особи Комісії під час засідання щодо вирішення відносно нього питання про зміну складу родини на квартирному обліку.

Колегії суддів зазначає, що специфікою даних правовідносин є саме встановлення наявності компетенції особи, якій адресоване звернення, у його розгляді.

Оскільки скарга складена на неправомірні дії службовця Комісії, поставлені у зверненні питання не належать розгляду і вирішенню начальником квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, а отже висновок суду про наявність підстав для зобов`язання начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси вирішити по суті поставлені у скарзі питання не ґрунтується на Законі

Таким чином, враховуючи, що скарга не потребує вирішення на засіданні Комісії, її розгляд організовується виключно Головою Комісії, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушених прав та інтересів позивача є висновок суду про бездіяльність Голови комісії з вирішення поставлених питань у визначений строк і в установленому порядку, а також зобов`язання вказаного суб`єкта владних повноважень розглянути скаргу згідно вимог чинного законодавства.

Враховуючи, що позивач реалізував право на захист в судовому порядку, однак обрав невірний спосіб відновлення порушених прав та інтересів, колегія суддів вважає, що суд, встановивши наявність підстав для задоволення позову, відповідно до ст. 9 КАС України (в чинній редакції), має скласти висновок у судовому акті у спосіб, який гарантує належний захист особи у сфері публічно-правових відносинах.

Таким чином, оскільки адресована скарга позивача на дії секретаря Комісії відповідно до п. 10.12 Інструкції від 30.11.2011 року №737 належить до вирішення безпосередньо Головою Комісії з урахуванням строків, визначених ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушених прав та інтересів позивача є саме зобов`язання Голови Комісії розглянути скаргу у визначеному Законом порядку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 9, 243, 250, 311, 315, 317, 321 322, 325, 328,329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, голови житлової комісії Одеського гарнізону про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Голови житлової комісії Одеського гарнізону щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 11.04.2017 року вх. №1721 у порядку та терміни, визначені Законом України «Про звернення громадян».

Зобов`язати Голову житлової комісії Одеського гарнізону розглянути скаргу ОСОБА_1 від 11.04.2017 року вх. №1721 у порядку та терміни, передбачені Законом України «Про звернення громадян».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 19.02.2018 р.

Головуючий, суддя: Л.П. Шеметенко

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк