Справа № 814/2533/17
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2018 р. № 814/2533/17
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагаря В.С., розглянув в порядку письмового провадження справу

за позовом:Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, пр. Богоявленський, 55-Е, м. Миколаїв, 54018

до відповідача:Приватного підприємства "АСВ", вул. Дзержинського, 51, кв. 129, м. Миколаїв, 54055

про:стягнення заборгованості в сумі 957,56 грн.,

Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (надалі - позивач) звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовними вимогами про стягнення з Приватного підприємства "АСВ" (надалі - відповідач) на його користь заборгованість в сумі 957, 56 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач має заборгованість зі сплати страхових внесків та фінансових санкцій, що станом на час розгляду справи є несплаченою.

Відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд здійснив розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "АСВ" зареєстроване Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради в якості юридичної особи 04.01.2007 року, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. В Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області відповідач був зареєстрований як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та як страхувальник та платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до розрахунку наданого позивачем (арк. спр. 6) у відповідача рахується заборгованість зі сплати штрафних санкцій в сумі 957, 56 грн.

До 1 січня 2004 року справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування відбувалося відповідно до Закону України від 26.06.1997 № 400/97 "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 400/97) та Закону України від 21.12.2000 № 2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (надалі - Закон № 2181).

Відповідно до підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону № 2181, платники зобов'язані сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Судом встановлено, що за неподання розрахунку зобов'язання зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством, відповідно до пп. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону № 2181, позивачем було винесено рішення від 04.09.2003 року № 591, яким застосовано до відповідача штрафні санкції на суму 151, 80 грн.

Окрім того, відповідно до статті 16 Закону № 2181 та пункту 16 Порядка ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження платежів зі збору на обов'язкове державне пенсійне страхування відповідачу нараховано пеню у розмірі 14, 48 грн.

Згідно із пунктом 16 Розділу XV Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1058 погашення заборгованості зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що виникла до 1 січня 2004 року і не погашена в установленому законом порядку, здійснюється відповідно до статті 106 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058).

Відповідно до абзацу 5 частини 7 Розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 08.07.2010 № 2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (надалі - Закон № 2464), стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Відповідно до статті 20 Закону № 1058 страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Згідно з п. 12 ст. 20 Закону № 1058 страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

В порушення вимог ст. 20 Закону № 1058 відповідач не сплатив внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за квітень - червень 2004 року, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 836, 40 грн.

У відповідності до вимог частини 3 статті 106 Закону № 1058 позивачем сформовано вимогу від 05.09.2011 року № Ю-900/1 на суму 957, 56 грн., яка надсилалась на адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією та повернулась позивачу без вручення.

Правом на оскарження вимоги до суду відповідач не скористався, доводів щодо її необґрунтованості не надав, її законність не заперечував ні під час цього судового розгляду, ні раніше. Отже, рішення про застосування штрафних санкцій та вимога вважається узгодженими.

Таким чином, станом на час звернення позивача з позовом до суду, заборгованість відповідача складає 957, 56 грн.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач своїм правом не скористався, позов не заперечив, доказів погашення заборгованості станом на час розгляду справи не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 9, 12, 19, 77, 241-243, 246, 263, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (пр. Богоявленський, 55-Е, м. Миколаїв, 54018, 41250753) до Приватного підприємства "АСВ" (вул. Дзержинського, 51, кв. 129, м. Миколаїв, 54055, 24786594) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "АСВ", вул. Дзержинського, 51, кв. 129, м. Миколаїв, 54055 (банківські реквізити не відомі, ідентифікаційний код 24786594) на користь Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, пр. Богоявленський, 55-Е, м. Миколаїв, 54018 (банківські реквізити не відомі, ідентифікаційний код 41250753) заборгованість в сумі 957, 56 грн.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 19.02.2018 року.

Суддя В. С. Брагар