Справа № 826/6728/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

05 лютого 2018 року м. Київ№ 826/6728/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії: головуючого судді Качура І.А., суддів Келеберди В.І., Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Текстранс» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Текстранс» (далі - позивач, ТОВ «Текстранс») з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до Акту від 06.05.2017 №0151142, складеного відповідачем в особі Управління Укртрансбезпеки у Одеській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивача, відповідачем неправильно розраховано розмір плати за проїзд, що є самостійною підставою для визнання протиправним та скасування розрахунку.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що Управлінням Укртрансбезпеки у Одеській області здійснено габаритно-ваговий контроль у відповідності до вимог чинного законодавства України, порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті дотримано, розрахунок плати за проїзд є законним та оскарженню не підлягає, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні позову повністю.

З урахуванням вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 13.07.2017р.), суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

При прийнятті судового рішення по суті судом враховано вимоги пункту 10 частини 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 р.), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, 06.05.2017 посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Одеській області проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля маки Mercedes-Benz, модель Actros 1844, реєстраційний номер АА9825МВ із причепом марки Schwarzmuller,модель SPA-3Е, реєстраційний номер АА0419ХТ.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю вантажного автомобіля виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень та відсутність відповідного дозволу.

За результатами проведеної перевірки складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 06.05.2017 та акт ВН №0151142 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 06.05.2017, на підставі яких проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 06.05.2017 №0151142 та нараховано плату за проїзд 687,22 євро.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII (далі - Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII) внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, які набрали чинності 15 грудня 2017 року.

У відповідності до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Водночас суд зазначає, що згідно зі статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2147-VIII завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

При цьому, перевіряючи наявність підстав для закриття провадження у справі, суд застосовує також процесуальні норми, які були визначені КАСУ в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, оскільки адміністративний позов був поданий та провадження у справі було відкрито на підставі норм КАС, що були чинними станом на 10 серпня 2017 року (дата відкриття провадження у справі).

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (чинного на час звернення до суду, далі - КАСУ №2747-IV) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС №2747-IV юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАСУ №2747-IV).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Із аналізу наведеного визначення та з урахуванням викладених вище обставин, суд дійшов висновку, що відповідач по даній справі не є органом державної влади або його посадовою чи службовою особою, не наділений жодними делегованими повноваженнями будь-якого органу державної влади. Натомість відповідач є уповноваженим Укравтодором дорожніми підприємствами по здійсненню габаритно-вагового контролю транспортних засобів. При цьому їх повноваження обмежуються виключно організацією пунктів габаритно-вагового контролю, безпосереднім здійсненням відповідних вимірів та складанням актів, довідок, розрахунків за результатами таких вимірів.

При цьому габаритно-ваговий контроль параметрів транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться у пунктах габаритно-вагового контролю спільно працівниками ДАІ та працівниками дорожніх підприємств.

Слід зазначити, що розрахунок плати за проїзд сам по собі не спричиняє виникнення будь-яких прав та обов'язків осіб чи суб'єктів владних повноважень, а отже, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору, а тому суд вважає, що воно не може бути предметом спору в суді оскільки цей документ не має обов'язкового характеру, а викладені в ньому обставини можуть бути враховані керівником відповідного органу при застосуванні відповідних заходів.

На підставі аналізу, наведених норм КАС України, суд вважає, що розрахунок носить інформаційний характер, не є правовим актом індивідуальної дії та відповідно не тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов'язків у позивача, а тому справа про визнання його протиправним та скасування не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Водночас, згідно з частиною другою статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а тому суди розглядають виключно спори, які виникають між учасниками певних правовідносин. Виходячи із наведеного, відсутність правовідносин виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Суд звертає увагу на те, що такий спір не підлягає розгляду в судовому порядку, незалежно від виду судочинства, а тому при закритті провадження у справі, підстави для зазначення компетентного суду відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження в даній справі, оскільки її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 238, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Текстранс» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд.

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 295, 297 КАС України.

Головуючий суддя І.А. Качур

Суддя В.І. Келеберда

Суддя А.Б. Федорчук