Справа № 820/4131/17
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 р. м. ХарківСправа № 820/4131/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Тацій Л.В.

суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2017р., суддя Тітов О.М., м. Харків, повний текст складено 13.12.17 року по справі № 820/4131/17

за позовом Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

до Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря"

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря", в якому просив: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 "Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в сумі 431299,73 грн. 73 коп.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2017р. по справі № 820/4131/17 позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноту дослідження обставин у справі, що обґрунтовує тим, що розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсії надсилається раз на рік, до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій, а відповідачу до 20 січня поточного року щорічні розрахунки не надсилались. Також відповідач зазначив, що позивач не має права на відшкодування витрат за травень 2017 року, оскільки відшкодування за цей період вже було предметом розгляду Харківським окружним адміністративним судом справи № 820/2327/17.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та поясненнях представника в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував в повному обсязі, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції.

Відповідач направив до суду представника за довіреністю № 96 від 12.01.2018 року, підписаною генеральним директором, якою останній уповноважує представляти інтереси відповідача менеджера по правовому забезпеченню. Оскільки вказана особа не є належним представником підприємства в розумінні ст. 57 КАС України, вона не була допущена до участі у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача змісту судового рішення, що оскаржується, апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач, ПАТ "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря", перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова.

Колишнім працівникам відповідача призначені та виплачуються пенсії на пільгових умовах відповідно до п. "а" статті 13 Закону № 1788-XII, в тому числі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60,ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73

Вказана обставина визнається учасниками справи, а тому, в силу приписів ч. 1 ст. 78 КАС України, не підлягає доказуванню.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом про стягнення суми заборгованості, зазначив, що на підприємстві відповідача працювали вказані особи, сума відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій їм за період з червня 2017 року по серпень 2017 року складає 431299,73 грн. та відповідачем не сплачена.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що в порушення вимог законодавства відповідач не вніс до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова зазначені в розрахунках суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, та не сплатив існуючу заборгованість.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спеціальними законами, які визначають принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування є ОСОБА_74 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - "ОСОБА_74 № 1058-IV") та ОСОБА_74 України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - ОСОБА_74 № 1788-XII).

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зокрема, відповідно до пункту "а" цієї статті на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Згідно пункту 1 статті 1 Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (далі - "ОСОБА_74 № 400/97-ВР") платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду у порядку, визначеному законодавством України (ст. 3 Закону № 400/97-ВР).

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з абз. 4 п.п.1 п.2 розділу ХV Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до підпункту 6.1 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (1058-15) в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України - 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Підприємства, відповідно до підпункту 6.8 пункту 6 Інструкції 21-1, щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Отже, обов'язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, в частині пенсій призначених у порядку ст.13 Закону №1788-ХІІ, покладений на підприємства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 07 липня 2015 року №21-735а15.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівникам якого призначено пільгові пенсії, зобов'язаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій цим працівникам у 100% розмірі.

З матеріалів справи судом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи копіями супровідних листів від 18.08.2017 року № 798-03/49, від 18.07.2017 року № 609-03-49, від 19.06.2017 року № 458-03/49, розрахунків про суми відшкодування за період з червня 2017 року по серпень 2017 року, поштових повідомлень про вручення, що позивачем на адресу відповідача направлено розрахунки про фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за період з червня 2017 року по серпень 2017 року, якими повідомлено про необхідність сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за списком № 1, що отримані відповідачем (а.с. 5-60).

Таким чином, наданими позивачем належними, достовірними та достатніми, в розумінні ст.ст. 73-75 КАС України, доказами спростовуються доводи відповідача про недотримання позивачем порядку направлення річного розрахунку суми витрат до відшкодування, а позивачем доведено правомірність визначення відповідачу розміру сум відшкодування на 2017 рік шляхом направлення щорічних повідомлень про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Саме з отримання даного документу законодавець повязує виникнення обовязку з відшкодування відповідних сум.

Крім того, у супровідних листах до розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій визначені загальні суми до відшкодування в розрізі місяців, які не містять виправлень.

Окрім того, судом встановлено, не заперечується відповідачем, що ним не оскаржувались вищевказані розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З приводу доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі про те, що позивач не має права на відшкодування витрат за травень 2017 року, оскільки відшкодування за цей період вже було предметом розгляду Харківським окружним адміністративним судом справи № 820/2327/17, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що предметом розгляду справи № 820/2327/17 були позовні вимоги про відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій за період з лютого 2017 року по травень 2017 року складає 625929,61 грн, а предметом розгляду даної справи є позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 "Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період червень-серпень 2017 року в сумі 431299,73 грн. 73 коп., тобто за інший період та на підставі інших розрахунків.

Таким чином, вказані доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що позивач довів правомірність заявлених позовних вимог, а наявні у матеріалах справи докази свідчать про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують та доказів в їх обґрунтування не надано.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 246, 250, 308, 310, п. 1 ч.1 ст. 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2017р. по справі № 820/4131/17- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя ОСОБА_75
Судді ОСОБА_76 ОСОБА_74
Повний текст постанови складено 15.02.2018.