Справа № 678/434/17
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 678/434/17

Головуючий у 1-й інстанції: Лазаренко А.В.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

16 лютого 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації на постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації, Летичівської районної державної адміністрації про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити дії щодо призначення, нарахування та виплати державної соціальної допомоги,

В С Т А Н О В И В :

18 квітня 2017 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до Летичівського районного суду Хмельницької області з позовом до управління соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

-визнати недійсним рішення комісії з розгляду заяв щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям № 4 від 24.02.2017року в частині не призначення державної соціальної допомоги ОСОБА_2;

-зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_2 державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім'ї з 01.01.2017 року відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», якщо середньомісячний сукупний дохід сім'ї буде нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї;

-стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 640 грн. сплаченого судового збору.

Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено:

-визнано недійсним та скасовано рішення комісії з розгляду заяв щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, житлових субсидій населенню, та включення інформації про громадян до Єдиного державного автоматизованого реєстру пільговиків за фактичним місцем проживання Летичівської райдержадміністрації Хмельницької області № 4 від 24.02.2017року в частині не призначення державної соціальної допомоги ОСОБА_2;

-зобов'язано Управління соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_2 державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім'ї з 01.01.2017 року відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», якщо середньомісячний сукупний дохід його сім'ї буде нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно заяви і доданих до неї документів встановлено, що дружина позивача протягом трьох місяців, що передували зверненню до відповідача, не працювала, на обліку в центрі зайнятості як така, що шукає роботу не перебувала та не здійснювала догляд, через що прийнято спірне рішення про відмову у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

23.01.2018 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2, в якому останній просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що дружина позивача зареєстрована як безробітня в Летичівському РЦЗ з 21.06.2016 року та, крім того, неодноразово залучалась до громадських робіт, що підтверджується довідкою про доходи від 06.03.2017 року №2098.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з 22.10.2013 року ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи та отримує пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва. Дружина позивача ОСОБА_3 згідно довідки Летичівського районного центру зайнятості зареєстрована як безробітна з 21.03.2016 року по 05.12.2016 року.

Згідно виписки з протоколу № 4 від 24.02.2017року засідання комісії з розгляду заяв щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, житлових субсидій населенню, та включення інформації про громадян до Єдиного державного автоматизованого реєстру пільговиків за фактичним місцем проживання вирішено не призначати ОСОБА_2 державну соціальну допомогу.

Листом управління соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації від 27.02.2017 року №605 позивача повідомлено про відмову у призначенні державної соціальної допомоги сім'ї позивача, посилаючись на п. 10 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям».

Позивач, не погоджуючись з рішенням відповідача, звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалам справи підтверджується право позивача на отримання допомоги малозабезпеченим сім'ям, у зв'язку з чим наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім'ям.

Зокрема, відповідно до ст.1 цього Закону державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї; малозабезпечена сім'я - сім'я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Згідно з ч.1 ст.7 Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли, зокрема, працездатні члени малозабезпеченої сім'ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, за інвалідами II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги).

Статтею 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» передбачено, що заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім'ї.

Рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз'яснення порядку його оскарження.

Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою КМ України № 250 від 24.02.2003 року, соціальна допомога не призначається у разі, коли, зокрема, працездатні члени малозабезпеченої сім'ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівня акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, за інвалідами II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги).

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що на момент звернення за призначенням державної соціальної допомоги дружина позивача - ОСОБА_4 не дотримала законодавчих вимог, а саме як працездатна особа не працювала, на обліку в центрі зайнятості як така, що шукає роботу не перебувала та не здійснювала догляд.

Про те, колегія суддів звертає увагу, що згідно довідки про доходи Летичівської селищної ради №2098 від 06.03.2017 року ОСОБА_4 в період з 16.08.2016 року по 23.08.2016 року та з 06.10.2016 року по 21.10.2016 року працювала на громадських роботах в Летичівській селищній раді та отримувала заробітну плату (а.с. 7)

Отже, оскільки позивачем долучено до матеріалів справи довідку Летичівської селищної ради №2098 від 06.03.2017 року, видану ОСОБА_3, якою підтверджено отримання доходу у період з 16.08.2016 року по 21.10.2016 року, а також, що ОСОБА_3 до 05.12.2016 року перебувала на обліку в Летичівському районному центрі зайнятості, колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 не може вважатися працездатною особою, яка не працює протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що рішення комісії з розгляду заяв щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям № 4 від 24.02.2017 року про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї не ґрунтується на вимогах закону.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовної вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_2 соціальну допомогу як малозабезпеченій сім'ї з 01.01.2017 року відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям».

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Загороднюк А.Г.