Справа № 755/14999/17
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти 3 батальйону 3 полку 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Піскуна Євгенія Вікторовича, третя особа: Департамент патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із адміністративним позовом до Інспектора 3 батальйону 6 роти патрульної поліції Управління поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Піскуна Є.В. у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 166366 від 16.09.2017 року.

Вимоги мотивує тим, що 16.09.2017 року відповідачем було винесено постанову серії ЕАА № 166366, якою на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Своє рішення відповідач обґрунтував тим, що 16.09.2017 року він керував автомобілем «Мітсубіші Грандіс», д.н.з. НОМЕР_1 біля будинку № 2/18 пл. Майдан Незалежності в м. Києві під час руху спілкувався по мобільному телефону, тримаючи його в руці, чим порушив п. 2.9. 2 (д) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Також зазначає, що підставою для зупинки автомобіля слугувало застосування звукового сигналу для запобігання дорожньо-транспортної пригоди з іншим учасником дорожнього руху, як того вимагає п. 9.5. ПДР України, про що також було зазначено у відібраному інспектором поліції поясненні. Проте мобільним телефоном під час руху він не користувався.

Вказану постанову позивач вважає незаконною та такою що повинна бути скасована, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.11.2017 року до участі у справі було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент патрульної поліції (а.с. 20, 21).

Сторони та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки відповідача суд не повідомлено.

Від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 до суду надійшла заява у якій просить провести розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представником третьої особи Департаменти патрульної поліції ОСОБА_5 подана заява з проханням розглянути справу без участі їхнього представника та відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, до зазначено, що викладені у позові твердження є хибними, позовні вимоги є безпідставними і необґрунтованими, оскаржувана постанова працівником поліції винесена правомірно у зв'язку з порушенням позивачем Правил дорожнього руху (а.с. 33-37).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно положень п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 166366 від 16.09.2017 року, яка винесена Інспектором роти 3 батальйону 3 полку 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Піскуном Є.В., 16.09.2017 року о 13 год. 48 хв. ОСОБА_1 в м. Києві по пл. Майдан Незалежності, 2/18, керуючи автомобілем під час руху користувався технічними засобами зв'язку, а саме спілкувався по мобільному телефону тримаючи його в руці, чим порушив п. 2.9. ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 4).

Даною постановою водія ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено вище постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена інспектором патрульної поліції Піскуном Є.В., який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до положень ст. 276 КУпАП, інспектором патрульної служби розглянуто справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП, винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення якою, як зазначено вище, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Звертаючись з позовом до суду позивач посилається, як на підставу для скасування постанови про адміністративне правопорушення, на те, що інспектором поліції постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була складена незаконно, оскільки під час руху він мав намір здійснити лівий поворот, однак автомобіль який рухався перед ним та також здійснював поворот, створював перешкоду, а тому він використав звуковий сигнал з метою поінформувати іншого водія про необхідність повернутися у свою смугу за для уникнення зіткнення. Після цього його автомобіль було зупинено працівниками поліції. Він неодноразово намагався пояснити працівникам поліції з якою метою ним було застосовано звуковий сигнал, однак інспектор відмовлявся відбирати пояснення та лише після неодноразових вимог інспектором пояснення все ж були відібрані; під час керування автомобілем мобільним телефоном він не користувався.

Вказані доводи позивача підтверджуються також копією письмових пояснень наявних у матеріалах справи.

Як убачається із постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, причиною для притягнення до відповідальності та накладення адміністративного стягнення стало те, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом користувався мобільним телефоном, тримаючи його у руці (а.с. 4).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У наданих інспектору письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначає про використання ним звукового сигналу з метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди, однак постанова інспектором поліції складена про притягнення до адміністративної відповідальності за порушенням ОСОБА_1 п. 2.9 ПДР України, а саме за користування під час руху транспортним засобом засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (а.с. 5, 6).

При цьому будь яких доказів від відповідача, які б могли спростувати доводи позивача викладені у позовній заяві, суду не надано.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 222, 251, 268, 276, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 1, 2, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора роти 3 батальйону 3 полку 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Піскуна Євгенія Вікторовича, третя особа: Департамент патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову винесену 16.09.2017 року Інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Піскуном Євгенієм Вікторовичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 166366 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

Позивач - ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2;

Відповідач - Інспектор роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Піскун Євгеній Вікторович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9.

Суддя