Справа № 166/1365/17
Суддя: Лозицький С. О.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 166/1365/17
номер провадження 2-а/166/1/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 січня 2018 року смт. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Лозицького С.О.,

за участю секретаря Заєць Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ратне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УНП у м.Житомир ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення правил дорожнього руху, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі-Позивач) звернувся в суд із позовом до інспектора роти №2 батальйону УНП у м.Житомир ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 (надалі-Відповідач) про скасування постанови серії БР №220622 від 05.11.2017 року, якою Позивача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Свій позов обґрунтовує тим, що згідно вищезазначеної постанови вбачається, що він 05.11.2017 року в 14:25 год. на автодорозі Київ - Чоп 236 км. керував транспортним засобом у період з 1 жовтня по 1 травня поза населеним пунктом без ввімкнених ближнього світла фар або передбачених конструкцією т/з денних ходових вогнів та не мав полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних т/з на ТА - НОVО загальний причіп ОМЗ АС6271ХТ, чим порушив п.п. 9.8 та 2.1 г Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Вважає, що вищенаведена постанова винесена Відповідачем з порушенням процедури розгляду справи по суті та без повного і належного дослідження всіх обставин справи,а тому є незаконною та підлягає скасуванню. Відповідачем порушено його конституційне право на належний захист та правову допомогу адвоката, що призвело до незаконного притягнення Позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги, викладені у вказаному позові підтримує в повному об'ємі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав відзив на позовну завяу, в якому вказав, що відповідно до постанови серії БР №220622 від 05.11.2017 року на Позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП з застосуванням ст. 36 КУпАП.

В даному випадку Позивач порушив вимоги п. 9.8 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила), а саме - під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар та 2.1.г - не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідач вважає, що розгляд справи було проведено у відповідності до ст. 279 КУпАП, також Позивачу були розяснені його права передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Жодних клопотань Позивач не заявляв. В подальшому Відповідачем було ознайомлено Позивача з винесеною постановою та строками сплати штрафу та оскарження постанови.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують Правила. Дія учасників дорожнього руху не повинна створювати перешкоду для руху інших учасників. Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-ХІІ (зі змінами та доповненнями) та п. 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.3 Правил передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни і не відволікатись від керування транспортним засобом.

Пунктом 1.9 Правил передбачено, що особи, які порушують Правила, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством .

Відповідачем в діях Позивача було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме керування водіями транспортними засобами без увімкненого ближнього світла фар або денних ходових вогнів та керування транспортним засобом особою, яка не мала при собі поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог Правил дорожнього руху до Позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 220622 від 05.11.2017.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення - акт органів адміністративної юрисдикції, яким вирішується питання про наявність в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення та застосування до нього мір адміністративного стягнення, тобто постанова повинна містити прийняте по справі рішення. Також постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; викладення обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Статтею 284 КУпАП передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є рішення, яким встановлюється вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в скоєнні правопорушення та призначається міра адміністративного стягнення.

З огляду на наведене Відповідач вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 05.11.2017 року вище переліченим вимогам відповідає, а тому Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства. В адміністративному позові просить відмовити.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Згідно постанови Відповідача серії БР №220622 від 05.11.2017 року вбачається, що 05.11.2017 року в 14:25 год. на автодорозі Київ - Чоп 236 км. ОСОБА_1 керував транспортним засобом у період з 1 жовтня по 1 травня поза населеним пунктом без ввімкнених ближнього світла фар або передбачених конструкцією т/з денних ходових вогнів та не мав полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних т/з на ТА - НОVО загальний причіп ОМЗ АС6271ХТ, чим порушив п.п. 9.8 та 2.1 г Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП, за що з застосуванням ст. 36 КУпАП було застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідачем невірно було кваліфіковано дії Позивача, оскільки відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП настає зокрема "... за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами", а не ч.1 ст. 122 КУпАП, як зазначено в постанові серії БР №220622. Оскільки згідно диспозиції ч.1 ст.122 КУпАП, відповідальність водія наступає за інші правопорушення: за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідач у оскаржуваній постанові всупереч статті 283 КУпАП не зазначив точне місце вчинення проступку, чи є місце події в межах населених пунктів чи поза межами населених пунктів даної автодороги .

Згідно диспозиції ч.1 ст.126 КУпАП, відповідальність водія наступає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У даному випадку протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 258 КУпАП не складався. Відомості про наявність інших доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, та їх приєднання до постанови серії БР №220622 від 05.11.2017 року - відсутні. Єдиним документом, який фіксує факт та обставини вчинення адміністративного правопорушення є постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Окрім того, Відповідачем було порушено право ОСОБА_1 на захист, не надано можливості надати всі необхідні документи, залучити до розгляду справи захисника, адже згідно положень ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб передбачені Конституцією України та Законами України.

Аналізуючи дослідженні у судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, Суд дійшов висновку, про необхідність задоволення позову, оскільки вищезначена постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідачем не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача наявні ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, тому постанова в справі про адміністративне правопорушення серії БР №220622 від 05.11.2017 року підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 77, 241-246, 295 КАС, Суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти №2 батальйону УНП у м.Житомир ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії БР №220622 від 05.11.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ратнівський районний суд Волинської області.

Суддя С. Лозицький