Справа № 712/13496/17
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про відмову ОСОБА_2 у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до вимог ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-УІІ.

- визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, оформлене протоколом № 66/4 від 04.10.2017 року та протокол № 66/4 від 04.10.2017 року, яким позивачу відмовлено у переведенні на пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про прокуратуру»;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області перевести ОСОБА_2, на пенсію по інвалідності відповідно до вимог ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII і здійснити перерахунок пенсії з 29.09.2017 року у розмірі 60 % заробітку згідно з довідкою прокуратури Черкаської області № 18- 216 вих-17 від 28.09.2017 року та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії до моменту здійснення перерахунку.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, посилаючись на те, що пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» на час звернення позивача з відповідною заявою не призначаються.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, стаж роботи в органах прокуратури ОСОБА_2 станом на 26.09.2017 становить 15 років 2 місяці 7 днів, що підтверджується довідкою прокуратури Черкаської області від 26.09.2017 № 11-626-вих-17.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 869688 від 19 вересня 2017 року позивачу установлено інвалідність II групи у зв'язку з трудовим каліцтвом. У зв'язку з цим у нього виникло право на отримання пенсії по інвалідності.

29.09.2017 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області із заявою про призначення пенсії на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Факт наявності стажу роботи в органах прокуратури 10 років на час звернення до управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області підтверджується трудовою книжкою та довідкою прокуратури Черкаської області № 11-626 вих-17 від 26.09.2017.

Рішенням (протокол № 66/4 від 04.10.2017 року) відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії у розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування з тих підстав, що пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» не призначаються.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана відмова відповідача є протиправною.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

З набранням 15 липня 2015 року чинності Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, Закон України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-XIII визнано таким, що втратив чинність крім, п. 8 ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 16, абз. 1 ч. 2 ст. 46-2, ст. 47, ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 50, ч. 3, 4, 6 та 11 ст. 50-1, ч. 3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), ст. 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, ст. 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також ст. 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втратила чинність з 15 грудня 2015 року.

Таким чином, станом на час звернення позивача із заявою про призначення їй пенсії на підставі Закону України «Про прокуратуру» спірні правовідносини було врегульовано законом України Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

Частиною 9 ст. 86 цього Закону встановлено, що прокурорам, визнаним особами з інвалідністю I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Таким чином, необхідною умовою для призначення пенсії на підставі ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII є наявність в особи інвалідності І або ІІ групи та стажу роботи в органах прокуратури не менше й10 років.

Стаж роботи позивача в органах прокуратури станом на дату звернення до відповідача за призначенням пенсії становить 15 років 2 місяці 7 днів, що підтверджується довідкою прокуратури Черкаської області від 26.09.2017 № 11-626-вих-17.

Наявність у позивача ІІ групи інвалідності загального захворювання підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 869688 від 19 вересня 2017 року.

З огляду на викладене, матеріалами справи підтверджується право позивача на призначення пенсії на підставі ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до п. 4-1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Частиною 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що подана позивачем заява про призначення пенсії відповідає встановленим вимогам.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що позивач має право на призначення пенсії на підставі ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, що є чинним.

Відмова відповідача з тих підстав, що пенсії відповідно до цього Закону не призначаються є необґрунтованою.

У зв'язку з тим, що інших підстав для відмови у призначенні пенсії пенсійним органом не наведено, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що право позивача на призначення пенсії порушеним та підлягає відновленню.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями ст.ст. 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді О.О. Беспалов
О.А. Губська

Повний текст постанови виготовлено 15.02.2018