Справа № 813/6554/15
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 рокум. Львів№ 876/5269/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова марка піца Челентано» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04 липня 2016 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Франківському районі міста Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова марка піца Челентано» про стягнення податного боргу, -

суддя (судді) в суді першої інстанції ОСОБА_1,

час ухвалення рішення 12:40:03 год.,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 04.07.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Франківському районі міста Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області звернулась до суду з позовом до ТОВ «Торгова марка піца Челентано», яким просила стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих відповідача, податковий борг в сумі 250291,94 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04 липня 2016 року позов задоволено повністю.

Постанова мотивована тим, що у ТзОВ «Торгова марка піца Челентано» станом на 18.12.2015 року існував податковий борг з податку на прибуток та з податку на додану вартість на загальну суму 250291,94 грн. Станом на дату судового розгляду відповідачем не надано доказів добровільної сплати вказаного податкового боргу. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, і суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи. Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту права є неправильним, так само як і форма звернення до суду, так як позивач просить стягнути кошти податкового боргу з ТОВ «Торгова марка піца Челентано» з його рахунків, відкритих у банках. Зокрема, на думку відповідача, податковий орган повинен був звернутись до суду не з позовною заявою, а з поданням в порядку, встановленому ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України. Також зазначає, що позовна заява подана після закінчення строків, встановлених цієї статтею. Крім того, сума податкового боргу, яку просить стягнути позивач, більша за суму боргу, вказану у податковій вимозі і позивач не надав доказів збільшення такої суми після направлення вимоги.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, ТОВ «Торгова марка піца Челентано» зареєстроване як юридична особа і перебуває на обліку платників податків.

Як вбачається із змісту позовної заяви та наданих позивачем письмових доказів, зазначена вище сума податкового боргу складається із своєчасно несплачених сум податку на додану вартість в розмірі 173019,93 грн. (162617,53 грн. основний платіж і 10402,40 грн. пеня), самостійно задекларованих ТзОВ «Торгова марка піца Челентано», та 77272,01 грн. (в тому числі пеня 11945,98 грн.) податку на прибуток підприємств, визначених відповідачу податковим повідомленням-рішенням від 23.06.2014 року № 000046220.

Відповідно до пп. пп. 14.1.39, 14.1.162, 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) грошове зобов'язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності, а податковий борг це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання; пеня це сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобовязань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Відповідно до ст. 36 цього Кодексу податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з ст. 38 цього Кодексу виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 цього Кодексу платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 56.11 ст. 56 цього Кодексу передбачено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Отже, грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, є узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Як встановив суд, 22.07.2015 року, 20.08.2015 року, 21.09.2015 року, 20.10.2015 року і 20.11.2015 року ТзОВ «Торгова марка піца Челентано» подало податкові декларації з податку на додану вартість № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 і № НОМЕР_4, в яких самостійно задекларувало грошові зобовязання з цього податку за червень-жовтень 2015 року в загальному розмірі 164161,00 грн., однак не сплатило їх у встановлені законом строки. В зв'язку з цим у відповідача виник податковий борг з податку на додану вартість, розмір якого, з врахуванням переплати за попередні податкові періоди в сумі 1543,47 грн. та нарахування контролюючим органом пені за несвоєчасну сплату зазначених грошових зобовязань в сумі 10402,40 грн., на день подання позову становив 173019,93 грн.

Факт наявності у ТзОВ «Торгова марка піца Челентано» податкового боргу у вказаній вище сумі підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме: зазначеними вище податковими деклараціями, витягом з облікової картки відповідача, довідкою позивача про суми податкового боргу відповідача станом на 18.12.2015 року. В свою чергу, відповідач не надав суду жодних доказів сплати ним спірного податкового боргу чи доказів його відсутності або невідповідності фактичним обставинам розміру боргу, заявленого до стягнення контролюючим органом.

Крім того, відповідно до п. 95.1 ст. 95 цього Кодексу орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

А згідно з п. 95.2 цієї статті стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Таким чином, зазначеними нормами передбачено, що податковий борг стягується з рахунків відповідача, відкритих у банківських установах.

Враховуючи наведені вище обставини та норми Податкового кодексу України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність факту існування та розміру податкового боргу ТзОВ «Торгова марка піца Челентано» з податку на додану вартість в сумі 173019,93 грн. (з врахуванням пені) та наявність правових підстав для стягнення цього боргу з рахунків у банках, обслуговуючих відповідача.

Щодо іншої частини податкового боргу ТзОВ «Торгова марка піца Челентано» з податку на прибуток підприємств в розмірі 77272,01 грн. (в тому числі пеня 11945,98 грн.), який просить стягнути позивач, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановив суд, податковим повідомленням-рішенням Державної податкової інспекції у Франківському районі міста Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (правонаступником якого є Державна податкова інспекція у Франківському районі міста Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області) від 23.06.2014 року № НОМЕР_5 ТзОВ «Торгова марка піца Челентано» було збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на суму 65364,00 грн., в тому числі 52291,00 грн. за основним платежем і 13073,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами). Також на вказану суму грошового зобов'язання позивач нарахував пеню в розмірі 11945,98 грн.

ТзОВ «Торгова марка піца Челентано» оскаржило зазначене податкове повідомлення-рішення в судовому порядку.

Задовольняючи позов уданій адміністративній справі про стягнення податкового боргу, суд першої інстанції у зазначеній частині виходив з того, що податковий борг відповідача з податку на прибуток, визначений податковим повідомлення-рішенням від 23.06.2014 року № НОМЕР_5, узгоджений постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2015 року у справі № 813/6045/14 (апеляційне провадження № 876/848/15), якою було відмовлено у задоволенні прозову ТзОВ «Торгова марка піца Челентано» про скасування податкових повідомлень-рішень.

Однак ухвалою Вищого адміністративного суду від 21.06.2017 року вказану постанову апеляційного суду було скасовано і направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017 року було зупинено провадження у даній справі до розгляду адміністративної справи № 876/848/15 за позовом ТзОВ «Торгова марка піца Челентано» про оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення (до набрання законної сили рішенням суду в цій справі).

Як встановив суд, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.09.2017 року у справі № 813/6045/14 було задоволено повністю позов ТзОВ «Торгова марка піца Челентано» і визнано протиправним та скасовано, зокрема, податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області від 23.06.2014 року № НОМЕР_5.

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржила Залізнична обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, яка є правонаступником Державної податкової інспекції у Франківському районі міста Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області. Однак ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2018 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за даною апеляційною скаргою.

Відповідно до положень ст. ст. 255, 325 Кодексу адміністративного судочинства України постанова Львівського окружного адміністративного суду від 22.09.2017 року у справі № 813/6045/14 набрала законної сили 22.01.2018 року.

А відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

А згідно з п. 56.18 ст. 56 цього Кодексу при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, відповідно до змісту наведених норм, грошове зобовязання, визначене контролюючим органом, у випадку його оскарження платником податків у судовому порядку є узгодженим з дня набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Однак, як зазначено вище, оскільки рішенням суду було скасовано податкове повідомлення-рішення від 23.06.2014 року № НОМЕР_5, то визначена ним сума грошового зобовязання з податку на прибуток є неузгодженою, відповідно у ТзОВ «Торгова марка піца Челентано» на даний час відсутній і не підлягає сплаті податковий борг з цього податку в розмірі 65364,00 грн. Також з врахуванням наведеного вище не підлягає сплаті нарахована на вказану суму пеня в розмірі 11945,98 грн.

Також відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів вважає можливим і необхідним врахувати зазначені вище судові рішення, оскільки вони обєктивно не могли бути подані до суду першої інстанції і враховані ним, однак мають визначальне значення для вирішення спору у вказаній частині.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині стягнення з банківських рахунків ТзОВ «Торгова марка піца Челентано» коштів для погашення податкового боргу в сумі 77272,01 грн.

Щодо доводів апелянта про недотримання позивачем форми звернення до суду, а саме недотримання норм ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній на день подання позовної заяви, було передбачено, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право. звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 цього Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Проаналізувавши зміст наведених вище норм законодавства в їх системному зв'язку, колегія суддів вважає, що вони не містять імперативної вимоги до контролюючого органу щодо звернення до суду з вимогою про стягнення податкового боргу платника податків лише шляхом відповідного подання в порядку ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, а також обовязкового звернення з таким поданням як умови чи підстави для подання в загальному порядку позовної заяви про стягнення податкового боргу такого платника. Також, на думку колегії суддів, наявність у контролюючого органу повноважень на звернення до суду з поданням про стягнення коштів за податковим боргом не позбавляє його права на звернення до адміністративного суду з позовною заявою за загальними правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо доводів апелянта про те, що сума податкового боргу, яку просить стягнути позивач, більша за суму боргу, вказану у податковій вимозі, і позивач не надав доказів збільшення такої суми після направлення вимоги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Як встановив суд, Державна податкова інспекція у Франківському районі міста Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на виконання вимог даної норми надіслала ТзОВ «Торгова марка піца Челентано» податкову вимогу від 09.07.2015 року № 901-23 на суму боргу 37875,19 грн., яку відповідач отримав 14.07.2015 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи підприємства на повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення.

А відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Як зазначено вище, податковий борг, який просить стягнути позивач, складається із несплачених ТзОВ «Торгова марка піца Челентано» самостійно задекларованих ним грошових зобовязань з податку на додану вартість за червень-жовтень 2015 року, тобто дані зобов'язання набули статусу податкового боргу вже після надіслання відповідачу зазначеної податкової вимоги. Також, як встановив суд, грошове зобов'язання з податку на прибуток, визначене контролюючим органом на підставі податкового повідомлення-рішення від 23.06.2014 року № НОМЕР_5, було узгоджене (на час подання позову) постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2015 року і не було включене до вказаної податкової вимоги.

Крім того, колегія суддів враховує, що згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання апеляційної скарги ТзОВ «Торгова марка піца Челентано» сплатило судовий збір в розмірі 4129,82 грн., який відповідає розміру, встановленому Законом України «Про судовий збір». Докази щодо понесення відповідачем інших судових витрат в матеріалах справи відсутні.

Адміністративний позов в даній справі містить вимоги майнового характеру і ціна позову становить 250291,94 грн. Апеляційний суд прийняв рішення про часткову відмову в задоволенні позову, а саме в частині стягнення з банківських рахунків ТзОВ «Торгова марка піца Челентано» податкового боргу в сумі 77272,01 грн., що становить 30,87% ціни позову.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що судові витрати слід розподілити у відсотковому співвідношенні до загальної ціни позову, а саме на користь ТзОВ «Торгова марка піца Челентано» слід присудити за рахунок бюджетних асигнувань Залізничної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області частину судового збору, сплаченого відповідачем за подання апеляційної скарги, яка відповідає частині ціни позову, у задоволенні якої відмовлено, що становить 1274,88 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 308, 310, 312, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова марка піца Челентано» задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04 липня 2016 року у справі № 813/6554/15 в частині стягнення з банківських рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова марка піца Челентано», відкритих у банківських установах, які обслуговують платника податку, на користь Державного бюджету України коштів для погашення податкового боргу в сумі 77272 (сімдесят сім тисяч двісті сімдесят дві) грн. 01 коп. скасувати та прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В решті постанову залишити без змін.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Залізничної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова марка піца Челентано» судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в загальному розмірі 1274 (одна тисяча двісті сімдесят чотири) грн. 88 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 15.02.2018 року