Справа № 459/1149/17
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 лютого 2018 року

Київ

справа №459/1149/17

адміністративне провадження №К/9901/14267/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., -

під час розгляду касаційної скарги ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року у справі за її позовом до Сокальського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

суд першої інстанції за наслідками розгляду позову у скороченому провадженні постановив рішення про задоволення позову. Суд апеляційної інстанції, переглянувши це рішення в порядку письмового провадження, скасував його та постановив нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог..

ОСОБА_2 не погодилася з цими рішеннями і 29 січня 2018 року подала касаційну скаргу про їх скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

До Верховного Суду касаційна скарга надійшла 1 лютого 2018 року.

Колегія суддів перевірила наведене в касаційні скарзі обґрунтування на користь задоволення заявлених у ній вимог, дослідила додані до скарги матеріали і дійшла висновку про таке.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», згідно з яким Кодекс адміністративного судочинства України набув чинності в новій редакції (далі - Закон № 2147-VІІІ; КАС в редакції Закону № 2147-VІІІ відповідно).

За підпунктом 12 пункту 1 Перехідних положень КАС в редакції Закону № 2147-VІІІ заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Зі змісту касаційної скарги і доданих до неї рішень судів попередніх інстанцій убачається, що позовні вимоги розглядалися за правилами скороченого провадження у порядку, встановленому статтею 1832 КАС (в редакції, чинній на час постановлення оскаржених судових рішень). Відповідно до положень частин 9, 10 цієї статті Кодексу постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Наведені нормативні процесуальні положення унеможливлюють (виключають) здійснення перегляду рішення за правилами касаційного провадження, оскільки на рівні закону визначено, що для вирішення спору у правовідносинах, що підпадає під категорію тих, на які поширюється скорочене провадження, достатньо двох інстанційних рівнів судового розгляду. Будь-яке відхилення від унормованого порядку розгляду справ зазначеної категорії, зокрема й у спосіб касаційного перегляду, призведе до порушення принципу правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності судового рішення, що набрало законної сили, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду кінцевого і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

У спорі можуть виникнути певні обставини, які роблять можливим відступ від цього принципу, але для цього мають бути особливі (виняткові) і неподоланні обставини.

Зі змісту касаційної скарги ОСОБА_2 таких обставин не вбачається.

КАС в редакції Закону № 2147-VІІІ не містить положень, відповідно до яких судові рішення судів попередніх інстанцій, прийнятих у скороченому провадженню, підлягають касаційному перегляду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 цього Кодексу суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У контексті викладеного колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_2 подана саме на судове рішення, яке не переглядається касаційним судом, у зв'язку з чим у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись підпунктом 12 пункту 1 Перехідних положень, статтями 327- 331, 333, 355 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у Верховному Суді,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року у справі за її позовом до Сокальського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій протиправними.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко