Справа № 477/1461/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 477/1461/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Козаченко Р.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції на постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 416780 від 18 липня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що висновки про порушення ним правил дорожнього руху не відповідають дійсності, постанова про накладення штрафу прийнята з грубим порушенням вимог Закону, а також без урахування всіх обставин справи, що мають значення для вирішення питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Вказував, що правил не порушував і належними доказами вчинення ним адміністративного порушення не підтверджено. Також зазначав, що інспектором патрульної поліції розглянуто справу і винесено постанову з порушенням законодавства, оскільки оскаржувана ним постанова була винесена на місці вчинення без фактичного розгляду справи, що є порушенням ст. 245, ст. 258, ст. 283 та ін. КУпАП.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року постанову серії АР № 416780 від 18 липня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною 2 статті 122 КУпАП - скасовано.

В задоволенні інших вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Суд першої інстанції встановив, що 18 липня 2017 року, близько 17:45, позивач керував транспортним засобом марки «Mitsubichi Space Star», реєстраційний номер НОМЕР_1, і рухався по пр. Богоявленському в м. Миколаєві. Після проїзду перехрестя з пр. Корабелів, а потім і з вулицями Океанівською та Доктора Самойловича, він зупинився на узбіччі в паркувальному кармані, де до нього під'їхали на службовому автомобілі інспектори Поліції, які пред'явили звинувачення у проїзді регульованого світлофором перехрестя на заборонений сигнал - червоно-жовтий, тобто у порушенні підпункту є) пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху України.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що порушення не було значним та повноцінним, як таке, що тягне на притягнення до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила), порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

За змістом пункту 8.1 Правил регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

За правилами пункту 8.7 Правил світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофору можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні.

Згідно підпунктів ґ), е), є) пункту 8.7.3 Правил такі сигнали світлофора як червоний, жовтий та поєднання червоного з жовтим, забороняють рух, при цьому поєднання червоного з жовтим - попереджає про наступну зміну сигналу на зелений, який дозволяє рух.

На підставі частини 2 статті 122 КУпАП, зокрема, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення згідно оскаржуваної постанови стало виявлення посадовою особою підрозділу поліції здійснення позивачем початку руху на заборонений жовто-червоний сигнал світлофора.

Вказана обставина підтверджується відеозаписом події MOVI0056, наданим представником відповідача, з якого вбачається наступне: позивач зупинився перед суцільною лінією на перехресті пр. Богоявленському та пр. Корабелів на заборонений сигнал світлофора - червоний. При увімкненні жовто-червоного сигналу світлофору він почав повільний рух прямо, перетнувши стоп-лінію.

За змістом підпункту є пункту 8.7.3. Правил дорожнього руху поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Відповідно до пункту 1.12 Розділу 34 (стоп-лінія) - позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.

В ході судового розгляду встановлено, що відстань від місця його зупинки і до перехрестя та перетину з іншою дорогою є значним; транспортних засобів або пішоходів, які б рухалися перед ним, не було; його рух був повільним і не заважав будь-яким іншим учасникам руху.

Отже порушення не було значним та повноцінним, як таке, що тягне на притягнення до адміністративної відповідальності.

Водночас, згідно статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до положень пункту 4 частини 1 статті 213 КУпАП такими повноваженнями наділені органи (посадові особи), уповноважені вирішувати справу, до переліку яких віднесено, зокрема, і суди.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 26 січня 2017 року, судового рішення в 64564365.

До того ж, за змістом пункту 4 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином правопорушення доцільно було б визнати незначним, обмежившись усним зауваженням, або ж застосувати штрафні бали.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов'язання зняти правопорушення, а також данні про особу як правопорушника з відповідного обліку, колегія суддів зазначає, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось, а тому відповідно до пункту 13.1. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 20.05.2013, № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", апеляційний суд не дає правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач частково довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2017 року у справі № 477/1461/17 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення та підписання повного судового рішення - 09 лютого 2018 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Потапчук В.О. Семенюк Г.В.