Справа № 826/13543/17
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного управління юстиції у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

23.10.2017 року ОСОБА_4 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 09.11.2016 ВП №48247197.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову задоволенні адміністративного позову.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.04.2015 в адміністративній справі №826/5388/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2015, частково задоволено позов ОСОБА_4 до Фонду та Уповноваженої особи про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, а саме зобов'язано Уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «БГ Банк» Новікову Марію Миколаївну включити ОСОБА_4 у перелік вкладників ПАТ «БГ Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. В іншій частині позову відмовлено.

07.07.2015 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист в адміністративній справі №826/5388/15, згідно з яким, боржником є Уповноважена особа, а стягувачем ОСОБА_4 (виконавчий лист).

16.07.2015 року ОСОБА_4 звернулася до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві (ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві) із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2015 ВП №48247197 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа. Боржнику надано семиденний строк для самостійного виконання рішення суду в адміністративній справі №826/5388/15.

Постанову про відкриття виконавчого провадження направлено Уповноваженій особі із супровідним листом від 24.07.2015. Однак, доказів, які б свідчили про направлення такої постанови рекомендованим листом із повідомленням про вручення, як це було передбачено статтею 31 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (Закон №606-XIV) у редакції, чинній на час прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідачем суду не надані та, як наслідок, відсутні у матеріалах справи.

Як вбачається з копії постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.10.2015 року в адміністративній справі №826/16347/15, 10.08.2015 року Уповноважена особа звернулася до суду із позовом до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2015 року ВП №48247197. За результатами розгляду та вирішення спору по суті, вказаною постановою, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2015 року, у задоволенні позову Уповноваженої особи відмовлено.

26.10.2015 року старшим державним виконавцем складено вимогу, якою Уповноважену особу зобов'язано протягом трьох днів з моменту отримання вимоги виконати у повному обсязі виконавчий лист. У разі невиконання без поважних причин вимоги до Уповноваженої особи буде застосовано штрафні санкції.

12.01.2016 року до Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, як правонаступника ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві, надійшов лист Уповноваженої особи, яким повідомлено, що рішення суду виконати неможливо без внесення до нього відповідних змін, адже у резолютивній частині рішення вказано невірну назву Фонду, а саме зазначено «Фонд гарантування коштів фізичних осіб».

13.06.2016 року у межах виконавчого провадження ВП №48247197 старшим державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду та вимог державного виконавця на боржника накладено штраф у розмірі 1000 грн.

22.08.2016 старшим державним виконавцем складено вимогу, якою Уповноважену особу зобов'язано протягом п'яти днів з моменту отримання вимоги виконати у повному обсязі виконавчий лист. Повідомлено, що у разі невиконання без поважних причин вимоги до Уповноваженої особи буде застосовано штрафні санкції.

Вказана вимога вручена за довіреністю 02.09.2016 року.

09.11.2016 року у межах виконавчого провадження ВП №48247197 старшим державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду та вимог державного виконавця на боржника накладено штраф у розмірі 2000 грн.

Старшим державним виконавцем складено повідомлення про кримінальне правопорушення, яким старший державний виконавець просив Шевченківське управління поліції Головного управління Національної поліції України в місті Києві порушити кримінальне провадження стосовно Уповноваженої особи за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України.

09.11.2016 року старшим державним виконавцем прийнято оскаржувану постанову, якою виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа закінчено. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що виконавче провадження закінчено на підставі частини третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (Закон №1404-VIII).

З наявної у матеріалах справи копії аркуша журналу надіслання кореспонденції відповідача вбачається, що 07.12.2016 року копію оскаржуваної постанови надіслано ОСОБА_4 (порядковий номер у списку 4110).

Не погоджуючись з рішенням державного виконавця позивач подала позов до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів, виходить з наступного.

У відповідності до ч.ч.1 та 2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV (в редакції чинній на момент прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частиною першою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV (в редакції чинній на момент прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження) визначено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У відповідності до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV (в редакції чинній на момент прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження), заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно ч.1-3 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV (в редакції чинній на момент прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження), після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Разом з тим, у відповідності до ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (в редакції чинній на момент прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження), за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП №48247197 вчинено передбачені спеціальним Законом дії, направлені на виконання рішення суду, однак, вони є недостатніми, оскільки не забезпечили виконання судового рішення.

Так, на первинну вимогу старшого державного виконавця виконати рішення суду Уповноважена особа надала відповідь про неможливість такого виконання у зв'язку з тим, що судовим рішенням Уповноважену особу зобов'язано включити відомості про ОСОБА_4 до неіснуючого переліку.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу, на те, що старшим державним виконавцем така відповідь розцінена як неможливість виконання рішення суду, хоча державний виконавець мав можливість, відповідно до наділених повноважень, звернутися до суду за роз'ясненням судового рішення.

Державний виконавець маючи у матеріалах виконавчого провадження лист Уповноваженої особи Новікової М.М. від 12.01.2016 з повідомленням про призначення її рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 27.02.2015 №43 лише по 26.02.2016, у серпні місяці направляє на її адресу вимогу виконати в повному обсязі виконавчий лист. При цьому, загальнодоступною є інформація щодо рішень Виконавчої дирекції Фонду та призначення інших Уповноважених осіб.

Суд першої інстанції вірно вказав, що державний виконавець не скористався можливістю замінити сторону виконавчого провадження. Одну фізичну особу, призначену Уповноваженою особою може бути змінено на іншу фізичну особу, якщо таку особу змінено, наприклад, шляхом прийняття виконавчою дирекцією Фонду рішення про делегування повноважень.

Крім того, ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (в редакції чинній на момент прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження) визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Також, згідно п.5 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (в редакції чинній на момент прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження), виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 15 цього Закону.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_4.

Вищевикладеним спростовуються доводи апеляційної скарги відповідача.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного управління юстиції у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

О.Є.Пилипенко