Справа № 823/2089/17
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року справа № 823/2089/17

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Руденко А.В.,

при секретарі Сачинській В.С.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Черкаси адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України України в м. Черкасах Черкаської області до публічного акціонерного товариства «Чорноморський завод торговельного устаткування» про стягнення заборгованості з фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 143382 грн. 23 коп.,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось управління Пенсійного фонду України у м. Черкасах Черкаської області з позовом до публічного акціонерного товариства «Чорноморський завод торговельного устаткування», в якому просить стягнути борг на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій на суму 143 382 грн. 23 коп.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що відповідач має борг з відшкодування суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по списку №2 в розмірі 143 382 грн. 23 коп.

Представник відповідача в підготовче засідання не з??явився, про причини неявки суд не повідомив. Судова повістка була направлена на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: бул. Шевченка, 150, м. Черкаси, 18000, та повернута до суду за не запитом.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам-підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною 8 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Згідно з частиною 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, відповідно до частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце підготовчого засідання належним чином.

Згідно з частиною 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, суд встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство «Чорноморський завод торгівельного устаткування» (ідентифікаційний код 01546304), до набрання чинності Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VІІ від 15.04.2014, було зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Крим, 96400.

Преамбулою Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VІІ від 15.04.2014 визначено, що перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у звязку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VІІ від 15.04.2014 датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VІІ від 15.04.2014 для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим.

10.06.2015 відбулася реєстрація зміни найменування публічного акціонерного товариства «Чорноморський завод торгівельного устаткування» відбулася реєстрація зміни найменування боржника та його місцезнаходження.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 01.12.2017 (а.с. 12), публічне акціонерне товариство «Чорноморський завод торгівельного устаткування» зареєстроване як юридична особа за адресою: бул. Шевченка, 150, м. Черкаси, 18000.

Відповідно до наданої позивачем копії картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідача, загальна сума заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №2 виникла в жовтні 2011 року та, з урахуванням часткових сплат у сумі 1140 грн. та 18 350 грн. 58 коп. в 2011 року, станом на березень 2014 року становить 143 382 грн. 23 коп.

Станом на час звернення до суду вказана заборгованість не сплачена.

Оцінюючи встановлені обставини справи, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 Прикінцевих положень 2 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне страхування».

Категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, визначені статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991.

Згідно пункту б) частини першої статті 13 Закону №1788 на пільгових умовах мають право на пенсію працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Обовязок відшкодувати фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до Списку №2, передбачений пунктом 2 Прикінцевих положень 2 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003, яким передбачено збереження порядку покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом (абзац третій підпункту 1 пункту 2).

Умови відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених до набрання чинності Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003, визначаються Законом України «Про збір на обов?язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР від 26.06.1997.

Вказаним Законом передбачено, що платниками збору на обов?язкове державне пенсійне страхування є суб?єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об?єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об?єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи суб?єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників (пункт 1 частини першої статті 1); для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (абзац 4 частини першої статті 2); для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону на обов?язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору в розмірі 100 відсотків від об?єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону (абзац 3 пункту 1 частини першої статті 4).

Таким чином, понесені органами Пенсійного фонду України фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2 колишнім працівникам відповідача, підлягають відшкодуванню відповідачем.

Разом з цим, відповідно до частин 1, 3, 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно з частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною 1 статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом вказаних норм позивач повинен надати суду докази, які підтверджують призначення та виплату пільгових пенсій за списком №2 колишнім працівникам відповідача.

Згідно з абзацами 1, 2, 7 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування.

Порядок відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій передбачений Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663.

Згідно пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з пунктом 6.7 вказаної Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Позивач не надав суду докази на підтвердження видачі відповідачем уточнюючих довідок для підтвердження спеціального стажу роботи колишніх працівників відповідача та розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій і доказів їх направлення відповідачу.

Пояснив, що вказані докази залишились та тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим.

Відтак, позивач на підтвердження позовних вимог не надав належних, достатніх та достовірних доказів.

Зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 241-245, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне судове рішення виготовлене 07.02.2018.

Суддя А.В. Руденко