Справа № 802/2556/17-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 лютого 2018 р. Справа № 802/2556/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара Павла Анатолійовича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Головного управління ДФС у Вінницькій області

до: ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДФС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у відповідача наявний податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в сумі 3734,84, який виник на підставі поданої податкової декларації. Вказаний борг відповідач у добровільному порядку не сплачує, в зв'язку з чим поданий цей адміністративний позов.

Ухвалою суду від 09.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до вимог статті 236 КАС України та запропоновано позивачу у 15-денний строк з дня отримання ухвали суду подати відзив на позов. Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 09.01.2018 ОСОБА_1 отримав 19.01.2018, однак у визначений судом строк правом подати відзив на позов не скористався.

Дослідивши адміністративну справу, суд встановив, що відповідачем подана декларація про майновий стан і доходи № від 08.02.2015, в якій самостійно визначив суму доходів, що включаються до загального річного оподатковуваного доходу, та суму податку на доходи фізичних осіб в розмірі 5382,85 грн.

Відповідно до облікової картки платника податку на доходи фізичних осіб станом на 20.07.2016 рахувалась переплата у розмірі 1800,45 грн., у зв'язку із чим до сплати підлягає податковий борг у розмірі 3734,84 грн.

З метою стягнення зазначеної суми податку ГУ ДФС у Вінницькій області звернулося до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи оцінку правомірності звернення контролюючого органу з вимогами про стягнення спірного податкового боргу, суд керується наступними мотивами.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 49.18.4 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом ІV цього Кодексу.

Відповідно до п.п. "е" п. 176.1 ст. 176 ПК України платники податку зобов'язанні своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 ПК України не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Як уже зазначалося, відповідачем подана декларація про майновий стан і доходи від 08.02.2015 №, в якій відповідач самостійно визначив суму доходів, що включаються до загального річного оподатковуваного доходу, та суму податку на доходи фізичних осіб, однак сума податку не погашена.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання зазначених норм ПК України відповідачу направлялась податкова вимога ГУ ДФС у Вінницькій області №553-17 від 16.02.2017 на суму 3734,84 грн., однак сума податкового боргу не погашена. Докази оскарження/скасування зазначеної податкової вимоги станом на день розгляду справи у суду відсутні.

Таким чином, станом на даний час за відповідачем рахується непогашений податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 3734,84 грн., який вважається узгодженим. Наявність податкового боргу підтверджується копією картки особового рахунку платника, довідкою про суми податкового боргу.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Згідно з вимогами п.п. 95.2, 95.4 ст. 95 ПК України стягнення коштів з платника податків проводиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надсилання такому платнику податкової вимоги.

Законом України від 21.12.2016 №1797 VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" доповнено ПК України статтею 19-3 та викладено в новій редакції п.п.19.1.1 п.19.1 ст.19, якими визначено перелік функцій державний податкових інспекцій, а функції контрольно-перевірочної роботи закріплено виключно за контролюючими органами обласного та центрального рівнів.

Відповідно до ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (ст.41 ПК України).

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму податкового боргу в сумі 3734,84 грн. відповідач до бюджету не сплатив, наявність у нього податкового боргу підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та доцільність задоволення позову.

Враховуючи зазначенні положення ст. 139 КАС України судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Вінницькій області (21001, АДРЕСА_1, ) задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_1, АДРЕСА_2, 21001) податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 3734 (три тисячі сімсот тридцять чотири) гривень 84 (вісімдесят чотири) копійки.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 08.02.2018.

Суддя Комар Павло Анатолійович