Справа № 369/3363/17
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 369/3363/17 Суддя суду першої інстанції: Волчко Андрій Ярославович
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Бєлової Л.В.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити ОСОБА_5 нарахування та виплату сум індексації пенсії відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» враховуючи індекс інфляції 203,4% починаючи з 01 січня 2014 року.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 червня 2017 року позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивачем попущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду. Також скаржник наголошує на відсутності правових підстав для індексації сум пенсії позивача, оскільки пенсія позивача перевищує розмір прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних осіб, а також та тому, що застосування сукупного розміру індексу інфляції за трирічний період не може застосовуватись до кожного відповідного місяця, оскільки індекс інфляції застосовується відповідно до місяця та відповідного місячного рівня інфляції.

У межах встановленого судом строку позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу, у якій він просить відмовити у її задоволенні. Як доказ направлення копії відзиву відповідачу позивачем додано чек відділення поштового зв'язку. Проте, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що із вказаного чеку неможливо встановити точне найменування адресата, його адресу, а також власне тип та зміст відправлення. З огляду на це, суд не може прийняти даний чек як достовірний доказ направлення копії відзиву відповідачу.

У зв'язку з неприбуттям у судове засідання 13.02.2018 жодного з учасників справи, повідомлених належним чином про дату, час і місце судового засідання, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач перебуває на обліку в Києво-Святошинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію за вислугу років як працюючий пенсіонер відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 15.03.2017 № 2760/08 відповідач повідомив позивача про те, що нарахування індексації пенсії у 2017 році буде проводитись після настання для цього підстав та з урахуванням бюджету Пенсійного фонду України.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що позивач має право на індексацію пенсії.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

За змістом статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон індексація грошових доходів населення - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до частин першої, шостої статті 2 цього Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема: пенсії та оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно частини першої статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (101 відсоток - до 01.01.2016).

Відповідно до статті 6 Закону № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1-1, 4 Прядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі -Порядок) підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), <…>.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат) <…>.

Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

У разі коли особа працює та отримує інший грошовий дохід, в першу чергу індексується оплата праці.

Згідно пункту 9 Порядку працюючим пенсіонерам в першу чергу індексується сума оплати праці. Індексація пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, проводиться після індексації суми оплати праці на підставі виданої підприємством, установою або організацією, де працює пенсіонер, довідки, в якій зазначається розмір його оплати праці, проіндексована її сума і сума індексації.

У всіх випадках загальний дохід працюючого пенсіонера, який підлягає індексації, не повинен перевищувати прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що грошовий дохід фізичної особи індексується виключно у межах прожиткового мінімуму, а дохід в частині, що перевищує розмір прожиткового мінімуму індексації не підлягає. При цьому, зазначені межі бази індексації, тобто максимального розміру доходу, який підлягає індексації, встановлений не для кожного окремого виду доходу, який може бути індексовано, а для сукупного грошового доходу в цілому.

Якщо особа одночасно отримує різні види доходу, зокрема заробітну плату та пенсію, то їх індексація здійснюється в порядку черговості, при цьому в першу чергу індексується заробітна плата. Якщо ж заробітна плата перевищує розмір прожиткового мінімуму, то її індексація здійснюється з розміру, що дорівнює прожитковому мінімуму. У цьому випадку індексація сукупного грошового доходу у межах прожиткового мінімуму вважається виконаною, а тому інші доходи, у тому числі пенсія, індексації не підлягають.

Зазначений висновок відповідає прикладу обчислення суми індексації грошових доходів працюючих пенсіонерів, що наведений Кабінетом Міністрів України в додатку № 3 до Порядку.

З наданої відповідачем на вимогу суду апеляційної інстанції довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії позивача вбачається, що з січня 2014 року її пенсія не індексувалась. При цьому, з індивідуальних відомостей про застраховану особу - ОСОБА_5, які надавалися відповідачем до суду першої інстанції, вбачається, що позивач у 2014-2017 роках отримувала заробітну плату. На вимогу суду апеляційної інстанції Центром екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва надано відомості (які роботодавці згідно пункту 9 Порядку зобов'язані подавати до пенсійних органів) про те, що у 2014-2017 роках позивач дійсно отримувала заробітну плату, яка у цей період індексувалася (у 2016 році індексація не здійснювалася, оскільки індекс споживчих цін не перевищував поріг індексації у 103 відсотка). При цьому, з наведених документів вбачається, що розмір заробітної плати позивача з січня 2014 року перевищував розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що обов'язок індексації грошового доходу позивача з січня 2014 року у повній мірі покладався на її роботодавця, а індексації підлягав виключно дохід у вигляді заробітної плати (оскільки її розмір перевищував розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Відповідач, у даному випадку, не мав та не має правових підстав для здійснення індексації пенсії позивача.

Задоволення позовних вимог у цій справі призведе до подвійної індексації доходів, що не передбачено чинним законодавством України (постанова Верховного Суду від 24.01.2018 по справі № 818/1397/15). Отже, суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про задоволення позову.

Поряд із цим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на помилковість позиції відповідача, що висловлена в апеляційній скарзі, відносно того, що при перевищенні розміру пенсії над розміром прожиткового мінімуму пенсіонер втрачає право на індексацію. Колегія суддів наголошує на тому, що перевищення грошового доходу над розміром прожиткового мінімуму не позбавляє особу права на індексацію, а лише обмежує максимальний розмір доходу, з якого така індексація обчислюється. У даній справі позивач, дійсно, не має права на індексацію пенсії, однак не у зв'язку із викладеними в апеляційній скарзі обставинами, а у зв'язку із тим, що індексацію її доходу у встановлених законом межах вже було здійснено.

Щодо доводів скаржника про порушення позивачем шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, то слід зазначити, що слова «починаючи з 01 січня 2014 року», які є частиною позовних вимог, судом апеляційної інстанції розцінюються не як дата, з якої позивач просить зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй суми індексації, а як дата, починаючи з якої позивач обчислювала індекс інфляції у 203,4 відсотки. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів відхиляє.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області задовольнити.

Скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 червня 2017 року та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про зобов'язання вчинити дії.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя Л.В. Бєлова

Суддя І.В. Федотов