Справа № 750/9926/17
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №750/9926/17 Головуючий у 1-й інстанції: Логвіна Т.В. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Данилюк Л.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 листопада 2017 року

у справі №750/9926/17

за адміністративним позовом ОСОБА_2

до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівський області

про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівський області, в якому просив зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити починаючи з 17 серпня 2015 року виплату йому підвищення до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04. 2012 № 355 "Про збільшення пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в раніше встановленому розмірі в сумі 680,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що після здійснення перерахунку пенсії відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.05.2017 у справі №750/3653/17 йому припинено виплату підвищення до пенсії встановленої постановою Кабінету Міністрів України №355 від 23.04.2012 у зазначеній сумі.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відповідачем неправомірно припинено виплату підвищення до пенсії встановленої постановою Кабінету Міністрів України №355 від 23.04.2012, на яку позивач має право.

Відгук (заперечення) на апеляційну скаргу відповідачем не надано.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 315, ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 74% грошового забезпечення.

Згідно матеріалів пенсійної справи пенсія за вислугу років позивачу була призначена у листопаді 2010 року у розмірі 2244,42 грн.

В подальшому ОСОБА_2 було здійснено перерахунок пенсії, так відповідно до матеріалів пенсійної справи до пенсії позивача було включено підвищення до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 «Про збільшення пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірі 680,80 грн., у зв'язку з чим розмір пенсії ОСОБА_2 з 01 липня 2012 року склав 2925,22 грн.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.03.2016 у справі №750/1612/16-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2016, позов ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задоволено. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівські області здійснити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_2 починаючи з 01.02.2015 року, виходячи з 74 % його грошового забезпечення з якого сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні згідно довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 31.12.2015 №179/1/14106.

Після проведення перерахунку пенсії, здійсненого пенсійним фондом на виконання постанови суду у справі №750/1612/16-а сума пенсії ОСОБА_2 склала 3834,22 грн.

Однак вважаючи, що сума пенсії після перерахунку виплачена йому в значно меншому розмірі, ніж передбачено законодавством ОСОБА_2 06.06.2017 звернувся до відповідача із заявою про включення в перерахунок пенсії згідно рішення суду виплачуваного раніше підвищення до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 (а.с.15-16)

Листом №1542/03/к-12 від 18.09.2017 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відмовило позивачу у задоволенні заяви щодо виплати підвищення згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355, у зв'язку з тим, що грошове забезпечення позивача, обчислене на виконання постанови суду, складає 3834,22 грн. та є більшим ніж отримуване раніше (а.с.17).

Не погоджуючись з відмовою відповідача та вважаючи такі дії протиправними позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, прийшов до висновку, про правомірність дій відповідача та відсутність підстав для встановлення підвищення до пенсії встановленого постановою Кабінету Міністрів України №355 від 23.04.2012.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» всі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону.

Як вбачається з наведеної норми права, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

За правилами п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, перерахунок раніше призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться в разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» було встановлено з 1 липня 2012 року підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», збільшивши його з 1 вересня 2012 року до 23 відсотків та з 1 січня 2013 року до 35 відсотків.

Пунктом 2 вищенаведеної постанови передбачено, що при цьому розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (Офіційний вісник України, 2008, № 12, ст. 301), та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року.

Вказаним пунктом було встановлено, що розміри пенсій з урахуванням підвищень, встановлених пунктом 1 цієї постанови не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294.

Проаналізувавши зміст постанови Кабінету Міністрів України № 355, колегія суддів приходить до висновку, що зазначеною постановою Кабінету Міністрів України не приймав рішень щодо зміни розмірів хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, які мають право на пенсію за Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Аналогічний висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 17 березня та 21 квітня 2015 року (№№ 21-641а14, 21-145а15 відповідно).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої та апеляційної інстанції до здійснення перерахунку разом з підвищенням відповідно до постанови Кабінету Міністрів України№355 пенсія позивача становила 2925,22 грн., оскільки грошове забезпечення за відповідною посадою станом на час здійснення підвищення до пенсії не перевищувало розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року

Тоді як після здійснення перерахунку розмір пенсії позивача без підвищення встановленого постанови Кабінету Міністрів України№355 склав 3834,22 грн.

Тобто підвищення до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 «Про збільшення пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» може виплачуватись лише в тому випадку, коли грошове забезпечення особи за аналогічної посадою станом на 01.04.2012 більше ніж станом на 01.01.2008.

Враховуючи встановлені обставини колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем було обґрунтовано здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 на виконання постанови суду у справі №750/1612/16-а без здійснення підвищення до пенсії встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 355, оскільки на момент призначення і виплати позивачу пенсії у 2012 році розмір пенсії був менший ніж це встановлено постановою.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання ОСОБА_2 на ту обставину, що перерахунок пенсії призвів до виплати пенсії позивачу в меншому розмірі, оскільки згідно наданої пенсійної справи вбачається, що до здійснення перерахунку разом з підвищенням відповідно до постанови Кабінету Міністрів України№355 пенсія позивача становила 2925,22 грн., тоді як після здійснення перерахунку її розмір склав 3834,22 грн. без підвищення встановленого постанови Кабінету Міністрів України№355.

Надані докази були оцінені судом першої інстанції, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам статті 86 КАС України.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 13 лютого 2018 року.