Справа № 760/22028/16-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О., Федотова І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 15листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги в разі смерті його батька ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМУ від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві»;

- зобов`язати відповідача призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу в разі смерті його батька ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМУ від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо непризначення позивачу одноразової грошової допомоги у разі смерті батька в порушення вимог Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві». Зобов`язано Міністерство оборони України вжити дій щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі смерті батька ОСОБА_2 в порушення вимог Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» на день смерті ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Міністерство оборони України просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення помилково застосував норми матеріального права і процесуального, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 з 12 листопада 1986 року по 11 червня 1992 року проходив військову службу в Збройних Силах СРСР, а з 01 червня 1993 року по 31 травня 1995 року проходив службу в органах внутрішніх справ Вітебського облвиконкому.

Наказом ВТК-1 № 47 від 31 травня 1995 року був звільнений за вислугою років (а.с. 23). Під час проходження служби приймав участь в бойових діях на території Демократичної республіки Афганістан.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 (а.с. 28).

Причиною смерті згідно довідки про причину смерті № 583 від 05 грудня 2015 року є рак головки підшлункової залози ІV ст. IV кл. гр. (а.с. 29).

З Витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 5093 від 31 грудня 2015 року вбачається, що захворювання прапорщика у відставці ОСОБА_2 «Рак головки підшлункової залози ІV ст. IV кл. гр.», яке стало причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 30).

З наданої копії довідки Ніжинського об`єднаного міського військового комісаріату Чернігівської області від 17 червня 2016 року № 4/139 вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_2 входять: дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 та донька ОСОБА_4 (а.с. 31).

У матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що вони відмовляються від належних їм часток одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 на користь сина померлого ОСОБА_1 (а.с. 36).

Позивач 21 липня 2016 року звернувся з листом до Чернігівського обласного військового комісаріату з проханням звернутися до розпорядника бюджетних коштів - Міністерства оборони України щодо розгляду його заяви про виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату смерті ОСОБА_2 (а.с. 44-45).

За результатами розгляду заяви комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, яка є структурним підрозділом Міністерства оборони України, було відмовлено в призначенні допомоги у зв`язку з тим, що на день смерті ОСОБА_2 не був військовослужбовцем, що підтверджується Витягом з протоколу від 16 вересня 2016 року № 77 (а.с. 47).

Вважаючи дії Міністерства оборони України щодо відмови у задоволенні його заяви протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення відповідача прийняте без достатніх правових підстав.

Перевіряючи наведений висновок суду першої інстанції, колегії суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правове регулювання відносин між державною і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється у відповідності до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 цього Закону дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Згідно ч. 1 ст. 16-1 цього закону у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Пунктом «а» ч. 1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції закону станом на день подачі позову до суду) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Відповідно до ч. 9 ст. 16-3 цього закону порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначений Порядком, затвердженим постановою КМУ від 25.12.2013 № 975 (далі по тексту Порядок № 975).

Згідно з п. 2 Порядку № 975 допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до п. 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, рівними частками членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пунктом 10 Порядку № 975 встановлено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:

- заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

- витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

- витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

- документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

- свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

- свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

- свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

- довідки органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

- сторінок паспортів повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);

- рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

- рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні).

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до військового комісаріату із заявою про отримання одноразової грошової допомоги подано всі необхідні документи, передбачені п. 10 Порядку № 975.

Підставою для відмови у призначенні одноразової допомоги відповідач зазначив ту обставину, що ОСОБА_2 на день смерті не був військовослужбовцем.

Таке твердження відповідача колегія суддів вважає помилковим, оскільки воно спростовується вищенаведеними положеннями законодавства.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі п. 1 ч. 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Позивачем при зверненні до відповідача надано всі необхідні документи, а тому підстави для відмови у виплаті допомоги відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання неправомірними дій Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні одноразової допомоги та зобов`язання останнього вжити дії, передбачені Порядком № 975, для виплати цієї допомоги.

При цьому суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 18.03.2014 (справа №21-11а14), в якій зазначено, що оскільки звернення позивача про виплату одноразової грошової допомоги відповідач не розглядав, та відповідного рішення не приймав, то суд повинен був зобов`язати останнього розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України, а не підміняти орган, на який покладено вирішення цього питання.

Посилання апеляційної скарги відповідача на ту обставину, що дана справа була розглянута з порушенням правил предметної підсудності колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України в редакції на час існування спірних правовідносин адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг підсудні місцевим загальним судам як адміністративним.

Оскільки одноразова грошова допомога, виплата якої передбачена ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та зобов`язання виплатити яку є предметом даного позову, відноситься до соціальних виплат, даний спір відноситься до підсудності місцевого загального суду як адміністративного.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями ст.ст. 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді О.О. Беспалов
І.В. Федотов

Повний текст постанови виготовлено 15.02.2018