Справа № 820/5476/17
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

07 лютого 2018 р. справа № 820/5476/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Панова М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Андрієць М.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області до Краснокутського дитячого навчального закладу (ясла-садок) №3 Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області про застосування та стягнення адміністративно-господарської санкції у вигляді штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить суд застоувати до Краснокутського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 3 Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області, ідентифікаційний код: 23452147, адміністративно- господарську санкцію у вигляді штрафу, яка передбачена п. 5 ч. 1 ст. 64 Закону України Про основні принципи та вимоги до безпечності та окремих показників якості харчових продуктів у розмірі 25600 грн. 00 коп. (двадцять п'ять тисяч шістсот гривень); стягнути з Краснокутського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 3 Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області, ідентифікаційний код: 23452147, адміністративно- господарську санкцію у вигляді штрафу, яка передбачена п. 5 ч. 1 ст. 64 Закону України Про основні принципи та вимоги до безпечності та окремих показників якості харчових продуктів у розмірі 25600 грн. 00 коп. (двадцять п'ять тисяч шістсот гривень).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії відповідача щодо недодержання вимог Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" є протиправними та такими, що не відповідають нормам законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

На підставі пп. 2 п. 2 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" Краснокутським районним управлінням Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області 01 листопада 2017 року був проведений позаплановий захід державного контролю Краснокутського дитячого навчального закладу (ясел-садок) №3 Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області стосовно додержання вимог відповідності чинного законодавства у області безпечності та якості харчових продуктів. За результатами перевірки було складено Акт проведення позапланового заходу державного контролю стосовно додержання операторами ринку гігієнічних вимог щодо поводження з харчовими продуктами від 02 листопада 2017 року №06.

Під час перевірки встановлені наступні порушення: 1) харчові продукти, які знаходилися в холодильних камерах, не мали маркування, що унеможливлює встановлення безпечності харчового продук ту. Порушено п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», п. 23 «Технічного регламенту щодо правил маркування харчових продуктів», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.10.2010 № 487, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2011 за № 183/18921; 2) не проведена дезінфекція обладнання та інвентарю, з метою забезпечення захисту від появи ризику забруднення. В наявності надщерблені тарілки та пластикові чашки, в той час необхідно використовувати обладнання та інвентар, які виготовлені з матеріалів та утримувати їх у належному стані та умовах, що зменшують ризик забруднення та дають змогу проводити їх чищення та дезінфекцію (крім тари та упаковки, що не повертається оператору ринку). Порушено п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»; 3) оператором ринку не проведено навчання з питань гігієни персоналу та не підтверджено відповідними записами оператора ринку. Порушено п. 1 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»; 4) первинна продукція та всі інгредієнти, які зберігаються на потужності, не утримуються в умовах, що запобігають їх псуванню та не забезпечують захист від забруднення. Харчові продукти не були захищені від будь-якого забруднення на всіх стадіях виробництва, переробки. Порушено п.п.2, 3, ч. 1 ст. 49 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів».

Про виявлені порушення складено протокол про правопорушення у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів від 02.11.2017 №1, яким встановлено, відсутність маркування харчових продуктів, які знаходяться у холодильних камерах, а саме: інформація про часові характеристики придатності такі, як дата виробництва та строк придатності (кінцева дата споживання) відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», п.23 «Технічного регламенту щодо правил маркування харчових продуктів», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.10.2010 №487, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2011 за №183/18921.

Суд зазначає, що на сторінці 13 Акту в пункті 11.9 зазначено, що не виконано умови щодо «Небезпечні та/або неїстівні речовини, включаючи корми для тварин, чітко маркуються та зберігаються в окремих безпечних контейнерах», які передбачено пунктом 9 частини 1 статті 49 Закону України «Про основні принципи та вимоги де безпечності та якості харчових продуктів» №771-97-вр від 23.12.1997 року. Однак в рекомендаціях зазначено, що «відповідно до вимог п. 9 ст. 49 забезпечити маркування харчових продуктів, які знаходяться у холодильних камерах, а саме: інформація про часові характеристики придатності такі, як дата виробництва та строк придатності (кінцева дата споживання відповідно до вимог п. 23 наказу Державного комітету України з питань технічного регламенту щодо правил маркування харчових продуктів». Суд звертає увагу, що законодавець чітко визначив, що відповідальність за порушення вимог пункту 9 частини 1 статті 49 Закону №771 настає лише в разі не маркування небезпечних та/або неїстівних речовин. Зазначеного факту перевіряючими виявлено не було.

Крім того, перевіряючі посилаються на необхідність такого маркування саме харчових продуктів, як і зазначено в наказі №487 від 28.10.2010 Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики «Про затвердження Технічного регламенту щодо правил маркування харчових продуктів». Однак слід зазначити, що у відповідності до пункту 84 частини 1 статті 1 Закону №771 визначено, що технічний регламент - нормативно-правовий акт, затверджений рішенням Верховної ОСОБА_3 України, Кабінету Міністрів України, спільними або окремими рішеннями європейських законодавчих органів - ОСОБА_3 Комісії, ОСОБА_3, ОСОБА_3 Парламенту, у якому визначено характеристики продукції або пов'язані з нею процеси чи способи виробництва, а також вимоги до послуг, включаючи відповідні положення, дотримання яких є обов'язковим. Технічний регламент може також містити вимоги до термінології, позначок, пакування, маркування чи етикетування, які застосовуються до певної продукції, процесу чи способу виробництва. Технічний регламент не містить санітарні заходи. У разі відсутності технічного регламенту щодо певного об'єкта регулювання, затвердженого рішенням Верховної ОСОБА_3 України або Кабінету Міністрів України, застосовується, за наявності, технічний регламент ОСОБА_3 Союзу. Виходячи з даних обставин, зазначені в Акті посилання на наказ №487 не є правомірними та не можуть бути застосовані до вказаних правовідносин.

Як зазначалось, на підставі зазначеного Акту було складено Протокол №1 про правопорушення у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів. В розділі Протоколу інформація про правопорушення, в графі суть правопорушення зазначено: «відсутність маркування харчових продуктів, які знаходяться у холодильних камерах, а саме: інформація про часові характеристики придатності такі як дата виробництва та строк придатності (кінцева дата споживання) відповідно до вимог п. 9 ст. 49 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», п. 23 наказу Державного комітету України з питань технічного регламенту щодо правил маркування харчових продуктів», та зазначено Закон України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», стаття 64 як норма права, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

Вказаний Протокол №91 складено з порушеннями вимог частини 5 статті 65 Закону №771 виходячи з наступного: відповідно до пункту 5 частини 5 статті 65 Закону №9771 не зазначено повну суть правопорушення (які саме харчові продукти не були марковані, який з них знаходився в тій чи іншій холодильній камері); посилання про правопорушення зроблено на нормативний акт, який не застосовується до вказаних правовідносин; чітко не зазначено положення відповідного нормативного акту, які передбачають відповідальність за скоєне правопорушення; потерпілими від правопорушення зазначено чотири дитини, проте не вказано причинно-наслідкового зв'язку між скоєним правопорушенням та станом потерпілих від нього; в розділі інформація про шкоду, завдану правопорушенням, взагалі переліковано лише інформацію про правопорушення без зазначення виду та розміру шкоди, заподіяних в результаті його скоєння; у відповідності до частини 6 статті 65 Закону №771 Протокол №1 не підписаний потерпілими, сам бланк Протоколу №1 не містить розділу необхідного для його підписання потерпілими.

За даних обставин Протокол №91 не може слугувати беззаперечним доказом скоєного правопорушення та підставою для звернення до суду.

У відповідності до частини 9 статті 65 Закону №771 до суду подається заява про правопорушення, яка й слугує підставою для застосування адміністративно-господарської санкції у вигляді штрафу. Отримані матеріали не містять зазначеної заяви позивача.

Як підставу для притягнення до відповідальності за скоєне правопорушення позивач зазначає пункт 5 частини 1 статті 64 Закону №771 «реалізація неправильно маркованих харчових продуктів». Однак слід зазначити, що у відповідності до пункту 75 частини 1 статті 1 Закону №771 визначено, що реалізація - це передача, обмін, поставка за договором та відчуження іншим шляхом харчового продукту від однієї особи до іншої безвідносно від того, чи відбулася реалізація платно та/або в іншій формі. Але відомості, зазначені в акті перевірки та Протоколі №1 жодним чином не вказують на встановлення факту реалізації неправильно маркованих харчових продуктів.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позивачем не надано до суду достатніх доказів для застосування до відповідача адміністративно-господарської санкції у вигляді штрафу та приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області до Краснокутського дитячого навчального закладу (ясла-садок) №3 Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області про застосування та стягнення адміністративно-господарської санкції у вигляді штрафу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09 лютого 2018 року.

Суддя М.М.Панов