Справа № 805/4056/17-а
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 р. Справа№805/4056/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шувалової Т.О.,

секретаря судового засідання - Шемет Я.О.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 за довір.;

представник відповідача ОСОБА_2 за довір., ОСОБА_3 за довір;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Вестастрой до Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Вестастрой» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, в якому просило:

- визнати неправомірними дій Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області щодо неприйняття 15.06.2017р. уточнюючої податкової декларації з плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) з юридичних осіб за 2014 рік;

- зобовязати Бахмутську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області прийняти уточнюючу декларацію з плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) з юридичних осіб за 2014 рік датою її фактичного надходження 15.06.2017р., та відобразити в інтегрованій картці ПрАТ «Вестастрой» (), наведені в уточнюючій податковій декларації з плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки) з юридичних осіб за 2014 рік від 15.06.2017р., показники щодо зменшення податкових зобовязань за 2014р. на суму в розмірі 83 005,56 грн.;

- зобовязати Бахмутську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Головне управління Державної фіскальної служби України внести зміни до інтегрованої картки з плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) з юридичних осіб ПрАТ «Вестастрой» () шляхом перерахування податкового боргу з виключенням суми з основного платежу (недоїмки) в розмірі 83 005,56 грн., та пені в розмірі 110 675,61 грн.

Доводи позовної заяви обґрунтовувані тим, що 15.06.2017р. ПрАТ «Вестастрой» подано уточнюючі податкові декларації з орендної плати за землю, за 2014рік, 2015 рік, 2016 рік, якими зменшено податкове зобовязання зі сплати орендної сплати за землю: за квітень 2014 року на 5 490,64 грн., за червень-грудень 2014 року на 9 689,36 грн., а всього на суму 83 005,56 грн.; за 2015 рік на суму 145 222,50 грн.; за січень-травень 2016 рік на суму 90 756,31 грн.

Згідно Квитанції № 1 уточнюючу податкову декларацію з орендної плати за землю за 2014рік податковим органом не прийнято, оскільки минув строк давності. На думку позивача, відмова відповідачів у її прийнятті є неправомірною.

Крім того, позивач зазначає, що у період 2014-2016 роки він був звільнений від сплати зобов'язань по податку на землю на підставі Закону України №1669. Однак, відповідачами, на його думку, протиправно було нараховано пеню на суму зменьшених податкових зобов'язань по уточнюючим податковим деклараціям за 2015-2016 роки та зараховано сплачені позивачем у 2017 році суми, на погашення орендної плати за землю за 2014 рік та погашення пені.

Представники відповідачів надали відзиви на позов в яких зазначили, що уточнююча декларація за землю за 2014 рік була подана позивачем з порушенням строків її подання, тому відмова Бахмутської ОДПІ у її прийнятті є правомірною. В частині інших заявлених у позові вимог, відповідачами не надано письмових обгрунтувань чи заперечень. (арк.спр 84-85,109).

В судовому засіданні представники позивача надали пояснення, в яких просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідачів просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство «Вестастрой» зареєстровано в якості юридичної особи 30 липня 1998 року за № 0000370, включено до ЄДРПОУ за № 30073921 та перебуває на обліку в Бахмутській ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області.

25 липня 2006 року між позивачем та Артемівської міської радою було укладено договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м.Артемівськ, вул. Соборна,15 кадастровий номер № :00:017:0149 (арк.спр.86-97).

Судом вставлено, що позивачем подано до контролюючого органу податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), а саме:

- за 2014 рік, якою була нарахована орендна плата щомісячно в розмірі 9689, 36грн., за рік в сумі - 116 272,36грн.;

- за 2015 рік, якою була нарахована орендна плата щомісячно в розмірі 12 101, 88грн., за рік в сумі 145 222, 50грн.;

- за 2016 рік, якою була нарахована орендна плата щомісячно в розмірі - 17 341, 97 грн., за рік в сумі 208 103,68грн. (арк.спр. 10-30).

15.06.2017 року позивачем було подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2014 рік, в якій нараховано до зменьшення податкового зобов'язання в сумі 83 005,56грн. (арк.спр.34-37).

Уточнюючю податкову декларацію за 2014 рік не було прийнято податковим органом, про що свідчить квитанція №1, у зв'язку з порушенням вимоги п.49.8 ст.49, ст. 102 Податкового кодексу України, а саме: в податковому документі заповнено недостовірне значення обовязкового реквізиту «Звітний (податковий) період», оскільки минув строк давності (арк.спр.33 ).

Суд відхиляє доводи позивача щодо неправомірності дій відповідача у неприйнятті уточнюючої податкової декларації з плати за землю за 2014 рік, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків.

Таким чином, на позивача у справі покладений обов'язок щодо складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків.

Питання подання податкової декларації до контролюючих органів регламентуються статтею 49 Податкового кодексу України, пунктом 2 якої визначено, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно п. 4.1. наказу Державної податкової адміністрації України від 14.06.2012 року № 516 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України» податкова декларація, розрахунок (далі - податкова звітність) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом, у випадках, визначених Кодексом) контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків, у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 285.1. ст. 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Згідно п. 285.2. ст. 285 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Таким чином, зазначена норма Закону визначає строки подання податкової декларації з плати за землю - не пізніше 20 лютого поточного року.

Відповідно до п. 50.1. ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

З системного аналізу статті 102 Податкового кодексу України вбачається, що зазначена норма визначає загальний строк давності 1095 днів.

Граничний строк, встановлений для подання уточнюючої декларації з плати за землю за 2014 рік сплинув 20 лютого 2017 року.

Позивачем уточнююча податкова декларація за 2014 рік була направлена до контролюючого органу лише 15 червня 2017 року, тобто з порушенням строків її подання.

Представник позивача погоджувався у судовому засіданні з тим, що строк подачі уточнюючої декаларції за 2014 рік пропущено.

Відповідно до п. 49.11. ст. 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови:

- у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання;

- у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Згідно п. 49.11. ст. 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови:

- у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання;

- у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що оскільки уточнююча податкова декларація за 2014 рік подана позивачем з порушенням строків давності, визначених чинним законодавством з питань оподаткування, за таких обставин, відмова податкового органу у прийнятті уточнюючої податкової декларації за 2014 рік є правомірною.

У зв'язку з чим, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання неправомірними дії Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області щодо неприйняття 15.06.2017року уточнюючої податкової декларації з плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) з юридичних осіб за 2014 рік; зобовязання Бахмутську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області прийняти уточнюючу декларацію з плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) з юридичних осіб за 2014 рік датою її фактичного надходження 15.06.2017року та відобразити в інтегрованій картці ПрАТ «Вестастрой» (), наведені в уточнюючій податковій декларації з плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки) з юридичних осіб за 2014 рік від 15.06.2017р., показники щодо зменшення податкових зобовязань за 2014р. на суму в розмірі 83 005,56 грн.

Щодо позовних вимог про зобовязання Бахмутську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Головне управління Державної фіскальної служби України внести зміни до інтегрованої картки з плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) з юридичних осіб ПрАТ «Вестастрой» () шляхом перерахування податкового боргу з виключенням суми з основного платежу (недоїмки) в розмірі 83 005,56 грн., та пені в розмірі 110 675,61 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02,09.2014 року № 1669 - VII (далі - Закон № 1669) період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014року.

Згідно з частиною третьою статті 11 Закону № 1669 закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

За результатами аналізу вказаних норм суд дійшов висновку, що Закон № 1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах.

Статтею 6 Закону № 1669-VII (в редакції від 02.09.2014 року) встановлено, що під час проведення АТО суб'єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення АТО, звільняються від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Перелік земельних ділянок державної та комунальної власності, на які розповсюджуються пільги, встановлені статтею 6 Закону № 1669-VII, визначається виходячи з переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, згідно переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до вимог пункту 5 статті 11 Закону № 1669-VII. Остаточний перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, буде затверджено у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції.

30 жовтня 2014 року Кабінетом Міністрів України було прийнято розпорядження № 1053-р від, яким було затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

В подальшому, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Тобто, зазначене розпорядження Кабінету Міністрів України було чинним та не скасовувалось, дія якого лише була зупинена на відповідний час.

2 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, в тому числі розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053-р.

Крім цього, розпорядженням КМУ № 1275-р від 2 грудня 2015 року в додатку затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Суд зазначає, що згідно розпоряджень Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року та від 2 грудня 2015 року № 1275-р., до територій, на яких здійснювалася антитерористична операція, з початку її проведення було віднесено: місто Бахмут Донецької області і місто Краматорськ Донецької області.

Законом України Про внесення змін до Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування від 17 травня 2016 року № 1365-VIII, який набрав чинності з 08.06.2016 року, було внесено зміни до статті 6 Закону №1669, яка була викладена в наступні редакції: звільнити субєктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.

Частиною 4 статі 4 Закону №1669 визначено, що перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1276-р було затвердження перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. При цьому, місто Бахмут Донецької області і місто Краматорськ Донецької області вже не було визначено в цих переліках.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що з початку проведення антитерористичної операції та до внесених до ст. 6 Закону №1669 змін, тобто у період з 14.04.2014 року по 07.06.2016 року, місто Бахмут Донецької області та місто Краматорськ Донецької області було віднесено до територій на яких здійснювалася антитерористична операція.

Відповідач у вищевказаний період був зареєстрований за юридичною адресою у м. Краматорську Донецької області, перебував на обліку у податкового органу який знаходиться у м. Бахмуті Донецької області та земельні ділянки, що орендує позивач, знаходяться у місті Бахмуті Донецької області.

Таким чином, визначені міста знаходились в зоні проведення антитерористичної операції, тому пільги, встановлені статтею 6 Закону № 1669-VII, поширюювались на позивача, як платника орендної плати за землю, у цей період часу.

За таких обставин, позивач був звільнений від сплати орендної плати за землю у період з 14.04.2014 року по 07.06.2016 року.

16.06.2017 року позивачем було подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2015 рік, в якій нараховано до зменьшення податкового зобов'язання в сумі 145 222,50 грн., за період з січня по грудень 2017 року (арк.спр.39-42). Уточнююча податкова декларація була прийнята податковим органом, про що свідчить квитанція №1 (арк.спр.38).

15.06.2017 року позивачем було подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2016 рік, в якій нараховано до зменьшення податкового зобов'язання в сумі 90 756,31 грн., за період з січня 2016 року по червень 2016 року (арк.спр.44-46). Уточнююча податкова декларація була прийнята податковим органом, про що свідчить квитанція №1 (арк.спр.43).

Платіжним дорученням від 01 серпня 2017 року № 1127 позивачем було сплачено орендну плату за землю в сумі 308 200,79 грн. (арк.спр. 92).

Головним управління Державної фіскальної служби України в Донецькій області було зараховано на погашення боргу зі сплати орендної плати за землю за 2014 рік в сумі 83 005,56грн., зменшені позивачем грошові зобов'язань за 2015-2016 роки по уточнюючим деклараціям та сплачені позивачем суми, що підтверджується данними облікової картки платника податків та не заперечувалось учасниками справи у судовому засіданні.

Суд вважає, що данні дії Головного управління Державної фіскальної служби України в Донецькій області є протиправними, з огляду на те, що приписами статті 6 Закону № 1669-VII позивач був звільнений від сплати орендної плати за землю у період з 14.04.2014 року по 07.06.2016 року. Тому, у розумінні діючого на той час законодавства, у позивача був відсутній борг зі сплати орендної плати за землю за період з 14.04.2014 року по 31.12.2014 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про відсутність у ГУ ДФС правових підстав для застосування до спірних правовідносин норм пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України та зарахування на погашення боргу за 2014 рік в сумі 83 005,56грн, за період з 14 квітня по 31 грудня 2014 року сплачених позивачем коштів та зменшеного грошового зобов'язання уточнюючими податковими деклараціями за 2015 та 2016 рік.

Крім цього, Головним управлінням Державної фіскальної служби України в Донецькій області нараховано пеню в розмірі - 110 137,05грн., що підтверджується даними інтегрованої картки платника податку та листом ГУ ДФС у Донецькій області від 25.10.2017 року № 27770/10/05-99-12-04-14 (арк.спр.124,127-228).

В судовому засіданні представник Головного управління Державної фіскальної служби України в Донецькій області пояснював, що об'єктом для нарахування пені стали суми зменшеного грошового зобов'язання уточнюючими податковими деклараціями, поданими позивачем 15 та 16 червня 2017 року, що підтверджується також даними інтегрованої картки платника податку (арк.спр. 145).

Однак, суд вважає протиправним нарахування Головним управління Державної фіскальної служби України в Донецькій області пені, з огляду на таке.

Підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає, що пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобовязань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки. Згідно з підпунктами 129.1.1 та 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу Українинарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобовязання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобовязання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобовязання, визначеного контролюючим органом у випадках, не повязаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобовязання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобовязання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобовязання. У разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов'язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов'язання (його частини) скасовується. Нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов'язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини). У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

Аналізуючи вищенаведені норми, суд зазначає, що об'єктом нарахування пені, у спірних правовідносинах, можлива тільки фактична сплата суми грошового зобов'язання платником податків. Суд не приймає посилання відповідача на те, що зменшення суми грошового зобов'язання платником податків шляхом подання уточнюючої податкової декларації є такою сплатою або погашенням податкового боргу та платник податків має нести відповідальність у вигляді нарахування пені відповідно до статті 129 Податкового кодексу України. Суд відхиляє посилання відповідача на норми підпункту 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, відповідно до якого погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом. Суд зазначає, що уточнююча декларація не є документом, який посвідчує зменшення податкового боргу, оскільки зменшує грошове зобов'язання. Суд також зазначає, що подання уточнюючої декларації не є підставою для нарахування пені відповідно до пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині зобовязання Головного управління Державної фіскальної служби України в Донецькій області внести зміни до інтегрованої картки з плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) з юридичних осіб ПрАТ «Вестастрой» () шляхом виключенням суми з основного платежу (недоїмки) в розмірі 83 005,56 грн., та пені в розмірі 110 137,05 грн.

Спірні правовідносини у даній справі судом вирішені з урахуванням функцій контролюючих органів та повноважень кожного з відповідачів відповідно до норм статей 19-1, 19-2, 19-3 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАСУ при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 7 705,22 грн. (арк.спр. 3, 62).

Враховуючи вищевикладене, суд присуджує на користь позивача судові витрати в сумі 1600,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Донецькій області.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст. 2, 6, 10, 19-20, 22, 72, 78, 90, 132, 139, 194, 241-246, 250, 255, 271, 283, 293, 295, пунктом 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства Вестастрой (місцезнаходження: вул. Вознесенського, 25, м. Краматорськ, Донецька область, 84301) до Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (місцезнаходження: вул. Василя Першина, 8, м. Бахмут, Донецька область, 84500), Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (місцезнаходження: вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, м. Маріуполь, 87526) про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобовязати Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області внести зміни до інтегрованої картки з плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) з юридичних осіб Приватного акціонерного товариства Вестастрой (ідентифікаційний код 30073921) шляхом виключенням суми з основного платежу (недоїмки) в розмірі 83 005,56 грн., та пені в розмірі 110 137,05 грн.

Відмовити в задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій, Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області області щодо неприйняття 15.06.2017р. уточнюючої податкової декларації з плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) з юридичних осіб за 2014 рік; зобов'язання Бахмутську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області прийняти уточнюючу декларацію з плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) з юридичних осіб за 2014 рік датою її фактичного надходження 15.06.2017р., та відобразити в інтегрованій картці ПрАТ Вестастрой (), наведені в уточнюючій податковій декларації з плати 2014р. від 15.06.2017р., показники щодо зменшення податкових зобовязань за 2014р. на суму в розмірі 83 005,56 грн.; зобовязання Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, Головне управління Державної фіскальної служби України внести зміни до інтегрованої картки з плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні лідянки державної або комунальної власності) з юридичних осіб ПрАТ Вестастрой () шляхом виключення суми пені в розмірі 538 грн. 00 коп.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства Вестастрой (ідентифікаційний номер 30073921) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засідані було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 20 лютого 2018 року.

Суддя Шувалова Т.О.