Справа № 816/2403/17
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 рокум. ПолтаваСправа № 816/2403/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Слободянюк Н.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубінчина О.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /надалі - позивач/ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області /надалі - відповідач/ про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання повернути недоотримані виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 06 травня 2017 року по 21 листопада 2017 року у сумі 8535,05 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він у 2014 році був переміщений з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції /з міста Стаханова Луганської області/ до міста Миргорода Полтавської області, що підтверджується довідкою від 04 листопада 2014 року № . На підставі вказаної довідки взятий на облік як особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, та отримує щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Рішенням комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 15 грудня 2016 року № 4 було зупинено виплату такої допомоги у зв'язку з виявленням під час планової виїзної ревізії, яку проводило Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області, депозитного вкладу у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 жовтня 2017 року у справі № 541/1153/17, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 22 листопада 2017 року, позов Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення 12330,05 грн задоволено частково та стягнуто з нього надмірно виплачені кошти щомісячної адресної допомоги у сумі 5403,88 грн. Після набрання законної сили рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 жовтня 2017 року він сплатив на користь відповідача 5403,88 грн. З 21 листопада 2017 року йому відновлено соціальні виплати та повернуто недоотримані соціальні виплати з 07 листопада 2016 року по 06 травня 2017 року. Однак, у відновленні та виплаті щомісячної адресної допомоги за період з 06 травня 2017 року по 21 листопада 2017 року Управлінням соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області відмовлено через відсутність його заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, на наступні шість місяців та через відсутність підстав для подання такої заяви, оскільки на той момент не було усунуто обставини, що спричинили зупинення виплат. Неподання ним заяви обґрунтовує тим, що в Управлінні йому повідомили про те, що будь-які заяви від нього прийматися не будуть поки судове рішення у справі № 541/1153/17 не набере законної сили /а.с. 4 - 5/.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву посилався на те, що рішенням Управлінням соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області від 20 листопада 2017 року поновлено позивачу виплату щомісячної адресної допомоги та виплачено допомогу за 6-місячний період з 07 листопада 2016 року по 06 травня 2017 року на підставі поданої позивачем заяви від 07 листопада 2016 року. За наступний 6-місячний період, з 06 травня 2017 року по 05 листопада 2017 року, виплату не проведено, оскільки відповідна заява від позивача не надходила і не могла бути ним подана у травні 2017 року через відсутність для цього підстав, а саме: через неусунення обставин, які зумовили зупинення виплати щомісячної адресної допомоги. Усунення вказаних обставин мало місце лише 24 листопада 2017 року, що підтверджується квитанцією Приватбанку від 24.11.2017 про сплату позивачем 5403,88 грн /а.с. 30 - 31/.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлений позов з підстав, викладених у ньому.

Відповідач свого уповноваженого представника у судове засідання не направив, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності /а.с. 31/.

За такої обставини суд розглядав справу на наявної явки учасників справи.

Встановивши обставини справи, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та які мають значення для вирішення справи по суті, оцінивши докази, якими підтверджені встановлені обставини, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, а довідкою від 04 листопада 2014 року № підтверджено, що позивач взятий на облік як особа переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а саме: з міста Стаханова Луганської області до міста Миргорода Полтавської області /а.с. 8 зворот/.

04 листопада 2014 року позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради з заявою про призначення йому щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг /а.с. 11 зворот/.

Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Миргородської міської ради від 11 листопада 2014 року така допомога позивачу призначена і за його заявами від 20 травня 2015 року, від 02 листопада 2015 року та від 05 травня 2016 року виплачувалася кожні наступні шість місяців після її призначення до 15 грудня 2016 року/а.с. 11 зворот/.

07 листопада 2016 року позивач знову подав заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, на наступні 6 місяців з дати подання заяви, проте вона була залишена без розгляду у зв'язку з виявленням у заявника депозитного вкладу у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб /а.с. 33/.

Рішенням Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 15 грудня 2016 року № 4 виплату щомісячної адресної допомоги позивачу зупинено за результатами проведення Управлінням Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області планової виїзної ревізії законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій та інших виплат, що здійснюються за рахунок державного та місцевого бюджетів, на підставі окремого доручення Міністерства фінансів України від 26 травня 2016 року за № 2902006/1 про верифікацію, під час якої виявлено перевищення депозитного вкладу позивача /а.с. 4, 30 зворот/.

У травні 2017 року Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 надмірно сплачених коштів щомісячної адресної допомоги у сумі 12330,05 грн /а.с. 11/.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 жовтня 2017 року у справі № 541/1153/17 позов Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення 12330,05 грн задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 надмірно виплачені кошти щомісячної адресної допомоги у сумі 5403,88 грн, у решті позову- відмовлено /а.с. 11-13/.

26 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про поновлення виплати щомісячної адресної допомоги з листопада 2016 року /а.с. 34/.

Рішенням Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 20 листопада 2017 року виплату щомісячної адресної допомоги позивачу поновлено та виплачено за період з 07 листопада 2016 року по 06 травня 2017 року на підставі його заяви, поданої 07 листопада 2016 року /а.с. 35/.

22 листопада 2017 року Апеляційним судом Полтавської області залишено без змін рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 жовтня 2017 року у справі № 541/1153/17 /а.с. 14-15/.

З набранням законної сили цим рішенням 22 листопада 2017 року позивачем сплачено на користь відповідача грошові кошти у сумі 5403,88 грн, що підтверджується квитанцією Приватбанку від 24 листопада 2017 року /а.с. 17/.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо виплати йому щомісячної адресної допомоги за період з 06 травня 2017 року по 21 листопада 2017 року, позивач 22 грудня 2017 року звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з цим позовом /а.с.4-5/.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 /надалі - Порядок/.

Відповідно до пункту 2 цього Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім'ї /пункт 3 Порядку/.

Отже, наведеними нормами на позивача покладався обов'язок кожні шість місяців подавати до відповідача заяву про призначення йому щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на наступні шість місяців.

Втім, у судовому засіданні позивачем визнано, що на момент виникнення спірних правовідносин заява про призначення йому адресної грошової допомоги на період з 06 травня 2017 року по 06 листопада 2017 року ним не подавалася.

За відсутності такої заяви у відповідача не було законних підстав вирішувати питання щодо виплати позивачу адресної грошової допомоги за період з 06 травня 2017 року по 06 листопада 2017 року. Таким чином, судом не встановлений факт допущення відповідачем бездіяльності щодо повернення позивачу грошової допомоги за вказаний період.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування /частина 1/.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення /частина 2/.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування /частина 4/.

Під час розгляду цієї справи суду стало відомо, що після подання позову до суду 22 грудня 2017 року позивач 26 грудня 2017 року направив відповідачу заяви про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг за період з 06 травня 2017 року по 01 листопада 2017 року та за період з 01 листопада 2017 року по 20 листопада 2017 року, проте вони не можуть бути взяті судом до розгляду, оскільки були подані до відповідача вже після звернення позивача до суду з цим позовом, а відтак не стосуються предмету доказування. З цих же мотивів не береться судом до розгляду і лист-відповідь Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області від 15 січня 2018 року № 01-12/198, яка надана позивачу на його заяви /а.с. 35 зворот- 38/.

Враховуючи викладене, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 /АДРЕСА_1, 37600, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Стахановським МВ УМВС України у Луганській області 26.03.1997/ до Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області /вул. Гоголя 92, м. Миргород, Полтавська область, 37600, ідентифікаційний код 25187057/ про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання повернути недоотримані виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 06 травня 2017 року по 21 листопада 2017 року у сумі 8535,05 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду у порядку, встановленому підпунктом 15.5 пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19 лютого 2018 року.

Головуючий суддя Н.І. Слободянюк