Справа № 522/11646/17
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

19 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 522/11646/17

Категорія: 14 Головуючий в 1 інстанції: Бойчук А.Ю.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді -ОСОБА_1
судді -ОСОБА_2
судді -ОСОБА_3
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 червня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Одеського науково-дослідного центру судових експертиз Міністерства юстиції України про визнання відповіді невмотивованою та спростування відомостей, викладених у листі,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Одеського науково-дослідного центру судових експертиз Міністерства юстиції України про визнання відповіді невмотивованою та спростування відомостей, викладених у листі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 червня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за вказаної позовною заявою.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_4, ОСОБА_5 подали апеляційну скаргу, в якій зазначають про порушенням судом норм процесуального права та просять рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції за підсудністю.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Вирішуючи спірне питання та відмовляючи у відкритті провадження за вказаним позовом, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Вирішуючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Даним законом були внесені зміни, зокрема, до Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно п.п. 10, 12 ч. 1 р. VII Перехідних положень вказаної редакції КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу;

Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до положень ст. 2 КАС України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зазначені норми адміністративного процесуального законодавства кореспондуються із правилами, наведеними у ч. 1 ст. 17 КАС України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), згідно яких юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

При цьому, частиною 2 статті 4 КАС України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно із ч. 6 ст. 109 КАС України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

З матеріалів справи вбачається, що відмовляючи у відкритті провадження за заявленим позовом, судом першої інстанції не зясовано характер спірних вимог, не зясовано в якому порядку позивачі подали звернення до відповідача, чи у даних спірних правовідносин порушено кримінальне провадження.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що посилаючись на непідсудність даної справи адміністративному суду, судом першої інстанції не розяснено позивачам в якому порядку підлягає розгляду така справа.

Більш того, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції не визначено статусу позивача у даних відносинах з огляд на не зясування характеру звернень позивачів до відповідача, що має суттєве значення для правильного вирішення судом питання щодо предметної підсудності даного спору.

З огляду на вищевикладене, враховуючи межі розгляду судом апеляційної інстанції та його повноваження щодо перегляду ухвал суду першої інстанції, які перешкоджають подальшому провадженню у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню шляхом скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з направленням справи на продовження розгляду до суду першої інстанції та вирішення в установленому порядку питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 червня 2017 року задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 червня 2017 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Одеського науково-дослідного центру судових експертиз Міністерства юстиції України про визнання відповіді невмотивованою та спростування відомостей, викладених у листі направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судове рішення складено у повному обсязі 19.02.2018 р.

Головуючий, суддя: Л.П. Шеметенко

Суддя: Г.В. Семенюк

Суддя: В.О. Потапчук