Справа № 820/6496/17
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
12 лютого 2018 р. № 820/6496/17
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді - Зінченко А.В.
при секретарі - Алавердян Е.А.
за участі сторін:
позивача не прибув
представника відповідача - Петріченка М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м.Харків, пл.Свободи, б.5, Держпром, 3 під.,2 пов.) про зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд визнати протиправною дії (бездіяльність) відповідача щодо відмови у перерахунку та обчисленні розміру пенсії позивачу з 03 червня 2017 року з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60 % грошового забезпечення, та одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах, зазначених у довідках військової частини НОМЕР_1 від 22 листопада 2017 року вих. № 1273 та від 22 листопада 2017 року вих. № 1274 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 03 червня 2017 року у розмірі 68 % грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60 % грошового забезпечення, та одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах, зазначених у довідках військової частини НОМЕР_1 від 22 листопада 2017 року вих. № 1273 та від 22 листопада 2017 року вих. № 1274, здійснювати виплату суми перерахунку починаючи з 03 червня 2017 року.
В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перерахунок та виплату пенсії з грошового забезпечення з урахуванням даних довідок від 22 листопада 2017 року за вих. № 1273 військовою частиною НОМЕР_1 , та 22 листопада 1-17 року за вих. № 1274 військовою частиною НОМЕР_1 , з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, помісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60 % та одноразової грошової допомоги при звільненні.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.11.2017 р. за вих. № 2962/В-14 відмовлено у перерахуванні пенсії, при цьому здійснено посилання на те, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, щомісячна додаткова грошова винагорода в розмірі 60 % та одноразова грошова допомога при звільненні не можуть вважатися тими складовими грошового забезпечення військовослужбовця при звільненні, з яких може обчислюватися сума пенсії, так як вони є тимчасові, нефіксовані, не щомісячні виплати, та мають несистематичний характер.
В судове засідання позивач не прибув, але надав до суду клопотання в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати за його відсутністю.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив в задоволенні позовних вимог відмовити.
Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , у період з травня 2015 року по червень 2017 року проходив дійсну військову службу на посаді начальника відділу зберігання боєприпасів № 2 у військовій частині НОМЕР_1 .
У період проходження військової служби на посаді начальника відділу зберігання боєприпасів № 2 у військовій частині НОМЕР_1 я перебував на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 та отримував грошове забезпечення, до складу якого входили: посадовий оклад - 1030 грн.; оклад за військове звання (ОВЗ) - 125 грн.; надбавка за вислугу років (НВР) - 35% з червня 2015 року по серпень 2016 року та 40% з вересня 2016 року по травень 2017 року; надбавка за виконання особливо важливих завдань (пп. 1 п.5 ПКМУ № 1294) - 50 %; надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці (ПКМУ № 414) - 10%; премія (пп.2 п.5 ПКМУ №1294) - 90% за червень-грудень 2015 року, 525% за січень 2016 року, 435% за лютий 2016 року - травень 2017 року; щомісячна додаткова грошова винагорода наказ МОУ № 595 від 15.11.2010 року, пізніше наказ МОУ №550 від 24.10.2016 року - 60 %;
Крім того у складі грошового забезпечення позивач отримував грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію. Також отримав одноразову грошову допомогу при звільненні, що підтверджується довідками в/ч НОМЕР_1 від 22.11.2017 р. вих. № 1273 та вих. № 1274.
Згідно наказу Першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 26 квітня 2017 року № 73 позивач був звільнений з військової служби в запас за ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за пунктом «а» (у зв`язку із закінчення строку контракту), з урахуванням вимог підпункту ї пункту і частини 8 цієї ж статті.
У червні 2017 року Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.06.2017 року № 170 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення з 03.06.2017 року.
Під час проходження військової служби позивач отримував у складі грошового забезпечення грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію, щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 60 % , також отримав одноразову грошову допомогу при звільненні.
З 03 червня 2017 року Відповідачем призначено пенсію за вислугу років у відповідності до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на підставі оформлених документів у розмірі 68 % грошового забезпечення.
Зараз позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області .
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перерахунок та виплату пенсії з грошового забезпечення з урахуванням даних довідок від 22 листопада 2017 року за вих. № 1273 військовою частиною НОМЕР_1 , та 22 листопада 2017 року за вих. № 1274 військовою частиною НОМЕР_1 , з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60 % та одноразової грошової допомоги гори звільненні.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.11.2017 р. за вих. №2962/В-14 позивачу відмовлено у перерахуванні пенсії, з посиланням на те, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, щомісячна додаткова грошова винагорода в розмірі 60 % та одноразова грошова допомога при звільненні не можуть вважатися тими складовими грошового забезпечення військовослужбовця при звільненні, з яких може обчислюватися сума пенсії, так як вони є тимчасові, нефіксовані, не щомісячні виплати, та мають несистематичний характер.
Суд вказує, що норми і порядок пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії.
Відповідно до ч. З ст. 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
При цьому, серед переліку складових грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, наведених у ч.3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, відсутні одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Крім того, ч.З ст. 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено вичерпний перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що враховуються при призначенні пенсії, а саме: надбавки, доплати, підвищення, а тому такий вид додаткового грошового забезпечення як «винагорода» та «допомога» не включена Законом № 2262-ХІІ до переліку щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що враховуються при призначенні пенсії.
Враховуючи викладене, одноразові додаткові види грошового забезпечення, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та такий додатковий вид грошового забезпечення як «винагорода», тобто згідно позову «щомісячна грошова допомога не враховуються при обчислення пенсії позивачу. Не враховуються також й індексація та одноразова грошова допомога.
Суд вказує, що наведена правова позиція кореспондується з висновками Конституційного Суду України, викладеними у рішенні від 13.05.2015 року.
Так, 13.05.2015р. Конституційним Судом України прийнято рішення по справі № 1-9/2015 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Приймаючи вказане рішення Конституційний Суд України виходив з того, що однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій. Згідно з частиною третьою статті 43 Закону пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом, та членам їх сімей обчислюються з урахуванням, зокрема, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій в розмірах, установлених законодавством, положеннями першого речення частини третьої статті 63 Закону передбачено підстави для перерахунку пенсій та перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються для їх перерахунку.
Аналіз наведених положень Закону вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63).
Конституційний Суд України наголосив, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.
Отже, перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, введення яких є підставою для перерахунку пенсій зазначених категорій осіб, визначається виключно законами України.
За наслідками розгляду вказаної справи Конституційний Суд України вирішив, що до встановлених виключно законами України нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, на підставі введення яких усі призначені за цим законом пенсії підлягають перерахунку, належать лише надбавки, доплати, підвищення.
Також, приписами ч. З ст. 43 Закону № 2262-ХІІ повноваження з визначення порядку призначення та виплати пенсій військовослужбовцям надано Кабінету Міністрів України.
Так, відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Таким чином, перелік видів грошового забезпечення, які враховуються при призначенні пенсії визначений наведеною постановою Кабінету Міністрів України відповідає приписам ч. З ст. 43 Закону №2262-ХІІ.
Також, згідно п.п. З п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 року № 1294 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при щорічній основній відпустці у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Пунктом 9 Постанови №1294 зазначено, що видатки, пов`язані з набранням чинності цією постановою, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення, передбачених у державному бюджеті для утримання державних органів.
Відповідно зазначені виплати є одноразові та не мають постійної виплати, а їх розмір та можливість залежить від певних обставин.
Зокрема постановою Верховного Суду України від 12.09.2017року визначено, що одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців (№69389512 ЄДРСР).
Щодо індексації, то Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282 та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, зазначено, що індексація грошових доходів населення - механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно індексація не є постійною виплатою, а залежить від індексу споживчих цін.
Також, Верховний Суд України неодноразово висловлював правову позицію у справах щодо правильного обчислення та нарахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби. Національної гвардії та осіб начальницького складу органів підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі - постанова № 889). Зокрема, у постановах від 15 жовтня 2013 року, 15 липня 2014 року (справи №№ 21-21-234а14 відповідно) вказав нижченаведене.
Щомісячна додаткова грошова винагорода має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин (здійснення польотів у конкретному місці), її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не може бути підставою для перерахунку пенсії військовослужбовцям згідно з частиною третьою статті 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», (ухвала від 27.03.2017року)
Аналіз вищезазначених нормативно-правових документів і рішень Конституційного Суду України та Верховного Суду України, дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, щомісячна грошова винагорода, одноразова грошова допомога при звільненні залежать від певних обставин, їх розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вони не включаються до складу грошового забезпечення при звільненні з військової служби.
Таким чином, при призначенні пенсії головним управлінням ПФУ в Харківській області додержані вимоги ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п. 7 постанови КМУ № 393 від 17.07.1992р.
На даний час, такий об`єкт порушеного права відсутній, а тому не можна визнавати протиправними рішення, дії, бездіяльність головного управління. Такий спір може виникнути лише після отримання головним управлінням Пенсійного фонду України відповідної довідки показників грошового забезпечення, які не включені до їх складової, та відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача.
Отже, звернення до суду стосовно даного питання є передчасним, а тому в задоволенні даної частини позову слід відмовити.
Застосування положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII, є безпідставним оскільки ч. 1 статті 15 цього Закону чітко зазначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262 від 09.04. 1992 року.
Вказане ще раз підтверджує той факт, що Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» розповсюджується на діючих військовослужбовців та жодним чином не стосується правовідносин, пов`язаних із пенсійним забезпеченням вказаних осіб.
Також суд вказує, що надані позивачем довідки від 22.11.2017року №1273 та від 22.11.2017 року №1274 видана ОСОБА_1 військовою частиною № НОМЕР_2 не може бути прийнята до уваги, оскільки довідки відрізняються періодами, а саме довідка №1273 видана за період з червня 2015року по травень 2017року»; довідка №1274 «травень 2015року по квітень 2017року», довідка №1273 має назву «Інформаційна довідка про нараховані види грошового забезпечення та сплачені страхові внески видана ОСОБА_1 ». Довідка видана за вимогою згідно рапорту ОСОБА_1 . Отже, на думку суду, довідка носить інформаційний характер, а отже не є документом, на підставі якого обчислюється пенсія.
Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, за реєстр, в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за № 135/13402, призначення (перерахунки) пенсій органами Пенсійного фонду України здійснюються на підставі документів, які надаються уповноваженими структурними підрозділами силових міністерств і відомств, на які покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії документів. Пунктом 7 вказаного порядку зазначено, що для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: заява про призначення пенсії, грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом "б" статті 12 Закону); довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного
Також суд вважає за необхідне зазначити, що органи Пенсійного фонду України самостійно не визначають розмірів грошового забезпечення, а лише призначають та перераховують пенсії пенсіонерам на підставі документів у передбаченому законодавством порядку.
З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 243, 244, 245, 246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Рішення у повному обсязі складено 13 лютого 2018 року.

Суддя А.В. Зінченко