Справа № 826/9850/17
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9850/17 Суддя (судді) першої інстанції: Огурцов О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Кузьмишина О.М., Твердохліб В.А.

Секретар судового засідання: Хаврат О.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.10.17р. у справі №826/9850/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправною та скасування податкової консультації, зобов'язання вчинити дії

у с т а н о в и в:

постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.10.17р. позов задоволено: визнано протиправною та скасовано податкову консультацію від 23.06.17р. № 799/ІПК/28-10-01-03-11; зобов'язано Відповідача надати податкову консультацію за зверненням ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» від 06.06.17р. № 70-222-3.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що контролюючим органом надано податкову консультацію відповідно до вимог ПК.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції установлено, що на балансі ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» перебуває нерухоме майно (житлові будинки), розташоване за адресою: 49052, м. Дніпро, пров. Альпійський, 20/1 та 49052, м. Дніпро, пров. Альпійський, 20/2, яке не увійшло до статутного капіталу підприємства, є об'єктами державної власності і значиться в інформаційно - пошукової підсистемі «Майно, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, обліковується господарськими організаціями або залишилось після ліквідації підприємств та організацій» інформаційно пошукової системи «Етап».

Матеріали справи містять Витяг з Єдиного реєстру об'єктів державної власності щодо державного майна, з якого вбачається, що вказані об'єкти нерухомого майна є державною власністю.

У зв'язку з цим, Позивач звернувся до контролюючого органу з листом № 70-222-3 від 06.06.17р для отримання індивідуальної податкової консультації з наступних питань:

- чи є ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зазначених вище об'єктів нерухомого майна, в розумінні Податкового кодексу України?;

- чи є зазначені об'єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: 49052, м. Дніпро, пров. Альпійський, 20/1 та 49052, м. Дніпро, пров. Альпійський, 20/2, які не увійшли до статутного капіталу підприємства, є об'єктами державної власності та перебувають на балансі АТ «ДАЗ», об'єктами оподаткування, в розумінні Податкового кодексу України?.

До листа Позивачем долучено лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 28.07.15р. №11-10-04880 (а.с.13), з якого вбачається, що регіональним відділенням, як органом управління, було прийнято рішення у формі наказу від 06.12.13р. №12/10-22-УДМ стосовно передачі нерухомого майна (житлові будинки) до комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська згідно до вимог діючого законодавства. Листом від 05.01.15р. №1/4-12 Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради повідомило про готовність прийняття до комунальної власності таких об'єктів житла, у разі надання балансоутримувачем необхідних документів. Копія цього листа була надіслана на адресу АТ «ДАЗ» з метою узгодження з Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради умов передачі до комунальної власності вказаних об'єктів та підготовки необхідної документації, у зв'язку з чим Регіональне відділення Фонду державного майна України просило повідомити товариство у 10-дений стосовно проведеної роботи щодо порушеного питання.

За результатами розгляду звернення, Відповідачем надано податкову консультацію від 23.06.17р. №799/ІПК/28-10-01-03-11 (а.с.11-12).

У цій консультації Відповідач зазначив, що Товариство не вказало про вжиття ним заходів на вимогу Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області (лист від 28.07.2015 № 11-10-04880) щодо передачі у 10-денний термін вказаних житлових будинків до комунальної власності Управлінню житлового господарства Дніпропетровської міської ради. Оскільки зазначені об'єкти нерухомого майна залишилися у власності Товариства, яке не належить до категорії організацій, створених органами державної влади або органами місцевого самоврядування, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету і є неприбутковими, на які поширюється преференція п.п. «а» п.п., 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Кодексу на право застосування якої посилається Товариство, то Товариству належить розрахувати та виконати податкові зобов'язання з податку.

При цьому Відповідач зауважив, що оскільки лист РВ ФДМ датовано 2015 роком, то з метою упередження неоднозначного тлумачення норм податкового законодавства у частині оподаткування Податком по кожному вказаному об'єкту житлової нерухомості слід надати правовстановлюючі документи на такі об'єкти нерухомості (житлові будинки) до контролюючого - органу за місцезнаходженням таких об'єктів.

Вважаючи, що вказана податкова консультація не відповідає вимогам законодавства, Позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що податкова консультація не відповідає вимогам закону, оскільки надана виходячи не з фактичних обставин, про які вказував Позивач у зверненні, а ґрунтується на припущеннях податкового органу. Окрім того, суд зазначив, що положеннями статті 52 ПК не передбачено право податкового органу на витребування документів у платника податків в цілях надання податкової консультації.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 14.1.172 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (надалі - ПК), податковою консультацією є допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Відповідно до п. 52.1 ст. 52 ПК, за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (п.52.2. цієї ж норми).

Згідно п. 53.1 статті 53 ПК, не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

В силу п. 53.3 ст. 53 ПК, платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

З аналізу викладених норм вбачається, що податкова консультація (допомога контролюючого органу) надається платнику податків для правильності застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності, має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому така консультація надана. При цьому, надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз'яснення конкретному платнику податків по конкретній нормі закону.

Мета податкової консультації викласти (роз'яснити) платнику податків офіційне розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань оподаткування, з метою забезпечення правильної одностайної реалізації норми в усіх випадках, на які вона розрахована.

Кожен платник податків має право звернутись до контролюючого органу для отримання консультації з питань практичного використання норм податкового права.

Таким чином, податкова консультація є правовим актом індивідуальної дії, що має певні правові наслідки для платника податків, а відтак може бути оскаржена до суду.

У даному випадку, Позивач у своєму зверненні чітко сформулював питання до податкового органу щодо роз'яснення практичного застосування статті 266 ПК, якою визначено порядок справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (платників податків, об'єкт оподаткування, базу оподаткування, пільги із сплати податку, ставку податку, податковий період, порядок обчислення суми податку, порядок обчислення сум податку в разі зміни власника об'єкта оподаткування податком, порядок та строки сплати податку).

Так, відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

У своєму запиті Позивач вказав, що не є власником вищезазначеного майна, позаяк є його балансоутримувачем. Майно належить до державної власності; регіональним відділенням, як органом управління, було прийнято рішення у формі наказу від 06.12.13р. №12/10-22-УДМ стосовно передачі нерухомого майна (житлові будинки) до комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська. До запиту Позивач долучив лист Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області від 28.07.15р. №11-10-04880.

Втім, податковим органом у податковій консультації, всупереч обставинам, що наведені Позивачем, зазначено, що Позивач є власником цього нерухомого майна, і що Товариство не належить до категорії організацій, створених органами державної влади, місцевого самоврядування, на які поширюється преференція п. 266.2.2. «а» ст.266 ПК, а тому має сплачувати податок.

Серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись субґєктом владних повноважень при прийнятті ними рішень та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень, є, зокрема, принцип законності, відповідно до якого субґєкт владних повноважень зобовґязаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення субґєкта вланих повноважень має прийматися обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Таким чином, правовий акт індивідуальної дії повинен ґрунтуватися на оцінці відповідно до закону обставин, що мають значення у конкретній ситуації, з якими податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податків прав та обов'язків.

У даному випадку, податковим органом надано податкову консультацію, що не відповідає вимогам підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК, оскільки відповідно до вказаної норми обов'язок сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки не поширюється на осіб, які не є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Податковим кодексом України, в якості підстав для визнання недійсною податкової консультації, чітко передбачено суперечність такої консультації нормам або змісту відповідного податку чи збору, що має місце у спірному випадку.

За огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оспорювана податкова консультація суперечить нормам Податкового кодексу України, у зв'язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.10.17р. у справі №826/9850/17 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.10.17р. у справі №826/9850/17 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Кузьмишина О.М.

Твердохліб В.А.

Повний текст постанови складений: 13.02.18.