Справа № 642/5741/17
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Скляренко С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 р. Справа № 642/5741/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 17.11.2017, м. Харків, по справі № 642/5741/17

за позовом ОСОБА_2

до Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2М.) звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 5753,00 грн. несплаченої пенсії в період з 01.09.2015 по 01.10.2017 шляхом порушення відповідачем її права, що гарантовано ч. 3 ст. 46 Конституції України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 17.11.2017 залишено без руху позов ОСОБА_2 до Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про відшкодування шкоди.

На зазначену ухвалу суду ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить скасувати оскаржувану ухвалу та вирішити питання про направлення справи до суду першої інстанції з одночасним роз'ясненням про розгляд її позову в рамках цивільного судочинства.

Скориставшись правом надання відзиву на апеляційну скаргу, відповідач вказав, що не погоджується з доводами апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв'язку з неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Судова колегія встановила, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції керувався ст. 106, п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України у редакції, чинній на момент вирішення питання про повернення позовної заяви, та виходив з того, що даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, а тому оскільки позивачкою не викладено зміст позовних вимог з урахуванням положень ч.ч. 4, 5 ст. 105, 106 КАС України, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на свою користь 5753,00 грн. несплаченої пенсії в період з 01.09.2015 по 01.10.2017 в якості відшкодування шкоди.

Згідно зі ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України в редакції на момент постановлення оскаржуваної ухвали) у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (ст. 17), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України) (ст. 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1, 5 ч. ст. 17 КАС України (в редакції на момент постановлення оскаржуваної ухвали) компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, а також спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України (в редакції на момент постановлення оскаржуваної ухвали) справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов'язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов'язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Отже, основною визначальною рисою адміністративних правовідносин є владне підпорядкування однієї сторони цих відносин іншій стороні. Сторони в адміністративному спорі ще до його виникнення повинні перебувати у відносинах вертикального підпорядкування.

З огляду на положення ст. 1, 15 ЦПК України, ст. 2 КАС України не вважається публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому фізична особа звернулася до суду за захистом права не публічного, а цивільного, зокрема права на відшкодування завданої шкоди. У такому випадку це спір про цивільне право, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права.

Враховуючи те, що як вважає позивач, невиплатою Харківським приміським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області пенсії їй завдано шкоди, тобто порушено цивільне право, то такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зазначений висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 377/232/16-ц.

Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Колегія суддів зазначає, що кожна особа вільна у свому праві обирати яким чином захищати свої права та в якому порядку (за правилами якого судочинства) звертатися до суду для вирішення спору.

Позивачка у позовній заяві чітко вказала на те, що звертається до суду в порядку цивільного судочинства, керуючись при цьому ст.ст. 4, 16, 158 ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції помилково замість з'ясування того, чи може бути такий спір розглянутий за правилами ЦПК України чи за правилами КАС України без урахування того, що позивачкою заявлено вимоги в порядку цивільного судочинства, дійшов передчасного висновку про непоширення цивільної юрисдикції на вказаний спір та зобов'язав позивачку подати (уточнити) позов в порядку адміністративного судочинства, чим порушив принцип диспозитивності сторін та право особи вільно обирати способи захисту свого порушеного права.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 312 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання (ст. 320 КАС України).

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права, колегія суддів вважає, що ухвала Ленінського районного суду м. Харкова від 17.11.2017 прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 312 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям постанови про передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 243, 250, 312 , 315, 320 , 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 17.11.2017 по справі № 642/5741/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою справу за позовом ОСОБА_2 до Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про відшкодування шкоди передати на розгляд суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4