Справа № 802/1971/17-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1971/17-а

Головуючий у 1-й інстанції:

Дмитришена Руслана Миколаївна

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

14 лютого 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2017 року позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови.

Вінницьким окружним адміністративним судом постановою від 13 грудня 2017 року в задоволені адміністративного позову відмовлено у зв'язку з тим, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження своїх доводів щодо протиправності спірних постанов, а суб'єкт владних повноважень надав суду докази, які спростовують твердження позивача про відсутність в його діях ознак порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Не погоджуючись з даною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач не заперечує, що квитково-касовий лист є обов'язковим документом, який повинен мати водій автобуса, однак, починаючи з 2.10.2006 року форма квитково-касового листа та порядок його ведення чинним законодавством не передбачено, тому, на думку позивача він може заповнюватись і в кінці робочого дня, що не є порушенням чинного закону, а тому постанову управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області необхідно скасовувати.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначив, що водій автобуса зобов'язаний при собі мати та пред'являти на вимогу: посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схему маршруту, розклад руху, таблицю вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України. Оскільки, під час перевірки у водія був відсутній квитково-касовий лист, що є порушенням вимог Закону України "Про автомобільний транспорт" та передбачає відповідальність із застосуванням фінансових санкцій.

Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28.09.2017 року Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області за адресою м.Вінниця, вул. 50 - річчя Перемоги 35 маршрут Вінниця - Тиврів, проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За результатами перевірки Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області складено акт АВ №030793 від 28.09.2017 з якого слідує, що перевірка проведена щодо транспортного засобу марки Богдан - А09201, номерний знак НОМЕР_1, серія та номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3.

Під час перевірки виявлено порушення ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", де вказано, що надавав послуги по перевезенню пасажирів по маршруту Вінниця - Тиврів без оформлених документів перелік яких визначено ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме квитково-касовий лист, індивідуальна контрольна книжка водія, відсутній договір обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті водія ОСОБА_4

Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області сформовано повідомлення про розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт, яке призначено на 24.10.2017. Вказане повідомлення ОСОБА_5 (за дорученням) отримав та був присутнім під час розгляду справи.

В подальшому, 24.10.2017 Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області винесено постанову №032052 про застосування адміністративно - господарського штрафу, в зв'язку із тим, що ОСОБА_3 допущено порушення ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" та постановлено стягнути штраф в сумі 1700 грн.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Спірні відносини між сторонами у даній справі регулюються законом України "Про автомобільний транспорт", постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 "Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті", постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 №207 "Про затвердження Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні", Правилами надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 №176, порядком розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.05.2010 № 278 тощо.

Статтею 3 Закон України "Про автомобільний транспорт" від 23.02.2006 №3492-IV (далі - Закон №3492) визначено, що цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Приписами частини 1 статті 5 Закону №3492 передбачено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до положень статті 6 Закону України №3492, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до п. 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами державного контролю під час планових, позапланових та рейдових перевірок на підставі направлення на перевірку.

Пунктом 15 Положення №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення.

Відповідно до ст. 39 Закону України №3492 автомобільні перевізники, водії, пасажир повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Документи для регулярних пасажирських перевезень: для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно зі ст. 60 Закону України №3492 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вже було зазначено вище, постановою Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області №032052 від 24.10.2017 прийнятою за порушення ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яку передбачена абз. 3, ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за відсутність у водія належно оформленого квитково-касового листа постановлено стягнути з позивача 1700,00 грн.

В апеляційній скарзі позивач не заперечує, що квитково-касовий лист є обов'язковим документом, який повинен мати водій автобуса, та починаючи з 2.10.2006 року форма квитково-касового листа та порядок його ведення чинним законодавством не передбачено, а тому, на думку позивача він може заповнюватись і в кінці робочого дня, що не є порушенням чинного закону, тому постанову управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області необхідно скасовувати. Із наведених доводів колегія суддів зазначає наступне.

Наказом Міністерства транспорту України від 31 травня 2000 року №279 (далі - наказ № 279), зареєстрований у Міністерстві юстиції України 23 червня 2000 року за № 369/4590, було затверджено Інструкцію про порядок обліку бланків квитків на проїзд автомобільним транспортом та готівки, отриманої від перевезень пасажирів і багажу. Також додатком № 13 до цієї Інструкції було затверджено форму квитково-касового листа.

Згідно з наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 25 травня 2006 року №503 наказ № 279 втратив чинність.

Слід зазначити, що приписи статті 39 Закону України №3492 зобов'язують водія автобуса мати при собі та пред'являти на вимогу, зокрема, квитково-касовий лист.

Водночас суд першої інстанції зазначив, що квитково-касовий лист - це документ, який є пiдставою для облiку транспортної роботи, роботи водiїв та списання витраченого пального на загальний пробiг автобуса, а також для взаєморозрахункiв мiж перевiзником i замовником на надання транспортних послуг. Відповідно позиція позивача щодо заповнення квитково-касового листа у зручний час по свої суті нівелює саме існування такого документу та цілі, для яких такий документ введено. Також, незважаючи на те, що законодавцем не передбачено вимог щодо порядку та часу заповнення квитково-касового листа, даний документ передбачено у переліку документів, на підставі яких виконуються регулярні пасажирські перевезення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що включення квитково-касового листа у перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, накладає відповідний обов'язок щодо його своєчасного заповнення.

Оскільки квитково-касовий лист на момент проведення перевірки заповнено не було, то колегія суддів погоджується з відповідачем, що виявлені у позивача під час перевірки порушення, зафіксовані в акті АВ №030793, становлять склад господарського правопорушення, передбаченого абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", і тягнуть накладання штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відтак, постанова №032052 від 24.10.2017, прийнята на підставі акта АВ №030793, за порушення ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" є правомірною та не підлягає скасуванню.

Відповідно до положень, закріплених частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.