Справа № 2-а-3234/2010
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3234/2010
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні залі суду № 4 адміністративну справу за заявою ОСОБА_1, про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В :

02.02.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.03.2010 року, у справі № 2а-3234/2010, було зобовязано УПФУ у м. Білій Церкві провести перерахунок пенсії та виплатити ОСОБА_2 8 мінімальних пенсій за віком та провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2011 року дану постанову було залишено без змін. Виконавчий лист по даній справі було направлено до МВ ДВС БЦ МРУЮ на виконання. 04.07.2017 року її чоловік ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті чоловіка державним нотаріусом Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 було видано свідоцтво на право на спадщину за законом, яка складається з доплати до пенсії нарахованої УПФУ м. Біла Церква в сумі 74 564,60 грн., яка належала її чоловікові на підставі листа Білоцерківського обєднаного управління пенсійного фонду України Київської області від 11.12.2017 року за № 25396/08. Тому, заявник просила суд замінити сторону виконавчого провадження по виконанню постанови суду від 25.03.2010 року зі стягувача ОСОБА_2 на її правонаступника ОСОБА_1.

Заявник ОСОБА_1 судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити вимоги в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи, УПФУ в м. Біла Церква, в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Представник Білоцерківського міського відділу ДВС Головного Територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у відсутності представника відділу.

Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, матеріали додані до заяви, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2010 року було задоволено позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області, про зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2011 року дану постанову було залишено без змін. Постанова набрала законної сили 07жовтня 2011 року, 17.11.2011 року був виданий виконавчий лист, який був направлений на виконання до МВ ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер 28.06.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОК № 403975 від 04.07.2017 року, виданий Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Київській області (а.с.49).

Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину №3-212 від 30.01.2018 року виданого державним нотаріусом Другої Білоцерківського міської державної нотаріальної контори Київської області (а.с.50), ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлого 28.06.2017 року ОСОБА_2, спадщина складається з: грошових вкладів з відповідними відсотками, належною компенсацією і всіма видами грошових виплат, що знаходиться у ТВБВ №10026/0890 АТ «Ощадбанк» на компенсаційному рахунку №9760/39613 сума залишку 5131,08 грн.; у ТВБВ №10026/0893АТ «Ощадбанк» на компенсаційному рахунку №9760/24 сума залишку 5418,61 грн.; на компенсаційному рахунку №9760/827 сума залишку 2949,16 грн. і належали померлому на підставі довідки АТ «Ощадбанк» від 12.12.2017 року за №46-07/4159-4106БТ та недоотриманої доплати до пенсії та інших соціальних виплат в сумі 74564,60 грн., що належали померлому згідно листа Білоцерківського обєднаного управління пенсійного фонду України Київської області від 11.12.2017 року за № 25396/08, призначених відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 2а-69944/2011 від 05.05.2011 року, № 2а-3224/2010 та № 2а-3234/2010.

Відповідно до частини першої ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Вказана норма визначає правила заміни сторони виконавчого провадження, що під час виконавчого провадження є аналогом інституту процесуального правонаступництва.

Згідно зі частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї зі сторін (стягувача або боржника), зокрема, внаслідок смерті або реорганізації. Заміна сторони полягає у вступі на її місце правонаступника (спадкоємця).

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Підставою правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК).

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право спадкоємців на певне майно підтверджується свідоцтвом про право на спадщину (за законом чи за заповітом). В кожному свідоцтві зазначається все спадкове майно і перелічуються всі спадкоємці та визначається частка спадщини спадкоємця, якому видається свідоцтво про право на спадщину.

Отримання свідоцтва про право на спадщину за загальним правилом є правом, а не обов'язком спадкоємця. Але в певних випадках спадкоємець без свідоцтва про право на спадщину не зможе здійснити свої спадкові права. Так, без свідоцтва неможливо отримати грошовий вклад, цінності, які належали спадкодавцю і були здані на збереження, майно, яке знаходиться у третіх осіб, перереєструвати домоволодіння, транспортний засіб тощо.

Згідно частини першої статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Судом встановлено, що відповідно до судового рішення право на пенсійні виплати ОСОБА_2 було встановлено та зобовязано здійснити перерахунок та доплату до пенсії, з 23.12.2008 року, отже, заявник як спадкоємець має право на перераховану пенсію та доплати до пенсії у відповідному розмірі, та звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, ОСОБА_1 надала відповідний правовстановлюючий документ, який свідчить про отримання нею спадкового майна, а саме грошових коштів нарахованих згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.03.2010 року.

У постанові від 29.07.2010 року у справі «Стрельцов и другие военные пенсионеры из Новочеркасска против Российской Федерации» Європейський Суд з прав людини визнав, що громадяни мають право на підтримання скарг своїх померлих родичів у межах статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Вказаного висновку Європейський Суд з прав людини дійшов виходячи з того, що право на отримання заробітної плати і прирівняних до неї платежів, пенсій та інших грошових сум, які виплачуються в якості засобів для існування і підлягали виплаті, проте не були отримані громадянином за життя, належать членам сім'ї померлої особи.

Однак, суд звертає увагу на те, що заявником не надано доказів на підтвердження факту відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-3234/2010 року від 17.11.2011 року, який був виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, як і не зазначено про наявність відповідного факту.

Слід зазначити, що відповідно до постанови КМ України № 440 від 03.09.2014 року якою затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, в якому передбачено, зокрема, що рішення - це виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" суб'єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Відповідно до п.3 цього Порядку, рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Цим Порядком визначено перелік документів, які заявник подає до органу державної виконавчої служби, в т.ч. оригінал (дублікат) виконавчого документа або рішення суду (належним чином завірену його копію); у разі зміни способу і порядку виконання рішення до виконавчого документа або рішення суду заявник додає відповідну ухвалу суду про зміну способу і порядку виконання рішення; передбачено, яким чином ведеться облік таких рішень в органах державної виконавчої служби.

Так, за п.п.7,9 Порядку відповідальна особа не пізніше семи робочих днів з дня надходження до неї рішення зобов'язана перевірити за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконання такого рішення та у разі відсутності відомостей про виконання рішення в повному обсязі внести дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою (далі - Реєстр).

Відповідальна особа не пізніше семи робочих днів з дня внесення рішення до Реєстру зобов'язана надіслати заявнику та боржнику за їх місцезнаходженням або на електронну пошту повідомлення про прийняття такого рішення для обліку із зазначенням черги, до якої воно включено.

Згідно п.13 Порядку передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік (п.19 Порядку).

Погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845 (п.20 Порядку).

Отже, чинним законодавством України встановлено механізм виконання відповідних судових рішень, визначено порядок дій органів державної виконавчої служби при надходженні до них відповідних судових рішень, боржниками за якими є органи, визначені в Законі України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2010 року, у справі № 2- а-3234/2010, за позовом ОСОБА_2, входить до переліку рішень, виконання яких гарантується державою і відбувається у відповідності з наведеним вище Порядком, а заявник ОСОБА_1 набула право на отримання зазначених коштів в порядку спадкування.

В п.14 вищенаведеного Порядку, затвердженого постановою КМ України № 440 від 03.09.2014 року, вказано, зокрема, на те, що до рішень зобовязального характеру додаються оригінали документів про здійснення нарахування виплат за цим рішенням, підписані уповноваженою особою і завірені гербовою печаткою.

Отже, вищевказаними нормативно-правовими актами визначено порядок виконання тих судових рішень, за якими проведено нарахування відповідних виплат, але нараховані кошти не виплачено.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновків, що правові підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні відсутні, тому заява не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 6, 52, 372, 379 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження» , ст.ст. 1218, 1219, 1227 ЦК України, постановою КМ України № 440 від 03.09.2014 року, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1, про заміну сторони виконавчого провадження, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя ОСОБА_4