Справа № 466/4786/17
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/576/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова про зобовязання до вчинення дій, -

суддя в 1-й інстанції Баєва О.І.,

час ухвалення рішення 19.10.2017 року, 11:21 год.,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначена,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, в якому просила зобов'язати Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова здійснити нарахування і виплачувати їй щомісячно надбавку до пенсії, як реабілітованому громадянину в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до п. «г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням виплачених сум, починаючи з 03 травня 2017 року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2017 року позов задоволено. Зобов'язано Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова здійснити нарахування та виплачувати ОСОБА_1, як особі, що необґрунтовано зазнала політичних репресій і згодом була реабілітована, щомісячно підвищення до пенсії у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до п. «г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням виплачених сум, починаючи з 03 травня 2017 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що виплата позивачу підвищення до пенсії в розмірі 54,40 грн. здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», оскільки мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, позивач подала відзив на апеляційну скаргу, а тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Личаківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Львова як пенсіонер і отримує пенсію за віком.

Згідно з довідкою про реабілітацію від 17 липня 1992 року № 13/2764-91, виданої Прокуратурою Львівської області, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ст.3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» від 17 квітня 1991 року, як особа, що зазнала політичних репресії і згодом реабілітована, - визнана реабілітованою.

03 травня 2017 року позивач звернулася у Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова із заявою, в якій просила провести доплату до її пенсійних виплат як реабілітованій.

Листом від 24 травня 2017 року №23/Т-12/-Шв Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова повідомило позивача про те, що їй встановлено підвищення до пенсії як реабілітованій особі у сумі 54,40 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що підвищення до пенсії, яке виплачується позивачу в обсягах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654, звужує розмір сум, що підлягають виплаті реабілітованим громадянам та суперечить Закону України «Про пенсійне забезпечення», який має вищу юридичну силу, тому дії відповідача щодо невиплати позивачу надбавки до пенсії як особі, яка необгрунтовано зазанала політичних репресій і згодом була реабілітована із розрахунку 50 процентів мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», є протиправними, а належним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 є зобовязання відповідача проводити нарахування та виплату їй підвищення до пенсії відповідно до пункту «г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії з віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 03 травня 2017 року.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Відповідно до п. «г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії підвищуються на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п. 6 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення». Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

П.п. 2 п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» встановлено, що з 01 вересня 2008 року громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,4 грн., а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає розмір мінімальної пенсії за віком, що дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної пенсії за віком.

За чинним законодавством України, розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, ст.28 вказаного Закону передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз.1 ч.1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом.

Згідно із вимогами ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), тому поняття мінімальної пенсії за віком, наведене у ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» необхідно застосовувати для визначення розміру підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що необхідно виходити з пріоритетності застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» як нормативно-правового акту вищої юридичної сили.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач є особою, що необґрунтовано зазнала політичних репресій і була реабілітована, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про нарахування та виплату позивачу надбавки до пенсії 50 процентів мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що підвищення до пенсії, яке виплачується позивачу в обсягах, визначених. Постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654, звужує розмір сум, що підлягають виплаті реабілітованим громадянам та суперечить Закону України «Про пенсійне забезпечення», який має вищу юридичну силу, тому належним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 є зобовязання відповідача проводити нарахування та виплату їй підвищення до пенсії відповідно до пункту «г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії з віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2017 року у справі № 446/4786/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий- суддя ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 14 лютого 2018 року.