Справа № 826/5644/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 лютого 2018 року № 826/5644/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І. розглянув у письмовому провадженні справу за позовом ТОВ «Аскоп - Україна» до Головного управління ДКСУ у м. Києві, Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві про стягнення пені

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «Аскоп - Україна» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДКСУ у м. Києві, Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві про стягнення пені в сумі 2 099 619,87 грн нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за період з 21.10.2014 по 25.04.2017.

Представник Головного управління ДКСУ у м. Києві заперечував проти позову з підстав викладених у письмових запереченнях, з яких вбачається, що відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 №39 «Про затвердження Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість» підставою для повернення податку на додану вартість органами казначейства є висновок та узагальнена інформація податкового органу, проте такі високо та узагальнена інформація щодо проведення бюджетного відшкодування податку на додану вартість позивача до органів казначейства не надходили.

Державна податкова інспекція у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві письмових пояснень по суті спору не надала, явку представника в судове засідання не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового вирішення справи.

У зв’язку з викладеним, відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на 20.07.2017) ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Аскоп-Україна» 17.07.2014 подано до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2014 року (№ від 17.07.2014), в рядку 23.1 якої заявило суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податків у банку в розмірі 3 498 376 грн. та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування з розрахунком суми бюджетного відшкодування.

Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Аскоп-Україна» правомірності бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за червень 2014 року, за результатом якої складено акт від 08.10.2014 №6378/26-53-15-01/30579869 (далі – акт перевірки).

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.10.2014 №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 191 559 грн.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що щодо решти заявленої позивачем до бюджетного відшкодування суми ПДВ в розмірі 3 306 817 грн податковим органом не встановлено порушень.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2015 по справі №826/16796/14 задоволено позов ТОВ «Аскоп-Україна» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві та скасовано податкове повідомлення-рішення від 21.10.2014 №.

Відповідно до пунктів 200.12 та 200.13 статті 200 ПК України орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Судом встановлено та позивачем не заперечується, що сума ПДВ в розмірі 3 498 376 грн не відшкодована позивачу.

Згідно пункту 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважається заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже, на суми не відшкодовані протягом визначених ст.. 200 Податкового кодексу України строків, які вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ, нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв'язку з цим заборгованості бюджету з податку на додану вартість, не позбавляє платника податку права пред'явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 03.06.2014у справі за позовом ПАТ «Завод «Південькабель» до спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові ДПС, ГУ ДКС у в Харківській області про стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та пені.

Відповідачі проти розміру та розрахунку пені у сумі 2 099 619,87 грн нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на за період з 21.10.2014 по 25.04.2017, яка розрахована позивачем у позовній заяві, заперечень не подавали.

У свою чергу суд знаходить розрахунки пені такими, що відповідають положенням пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 72, ч. 2 ст. 73, ст. 76, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з’ясованих судом обставин вбачається, що позов ТОВ «Аскоп-Україна» до Головного управління ДКСУ у м. Києві, Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві про стягнення пені є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 КАС України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. Задовольнити позов

2. Стягнути з державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ТОВ «Аскоп-Україна» пеню в сумі 2 099 619 (два мільйони дев’яносто дев’ять тисяч шістсот дев’ятнадцять) грн.. 87 коп. нараховану на суму заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за період з 21.10.2014 по 25.04.2017.

3. Стягнути на користь ТОВ «Аскоп-Україна» сплачений ним судовий збір в сумі 31 494 (тридцять одна тисяча чотириста дев’яносто чотири) грн.. 30 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.І. Келеберда