Справа № 820/140/18
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 лютого 2018 р. № 820/140/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагайдака В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл" до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Саноіл", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА205020/2017/000007/2 від 07.11.2017 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА205020/2017/00020 від 07.11.2017 р., Волинської митниці ДФС.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення про коригування митної вартості товарів №UА205020/2017/000007/2 від 07.11.2017 р. та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА205020/2017/00020 від 07.11.2017 р., що прийняті Волинською митницею ДФС ґрунтуються на помилкових судженнях субєкта владних повноважень, є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав відзив в якому вказав, що прийняті рішення про коригування митної вартості товарів №UА205020/2017/000007/2 від 07.11.2017 р. та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА205020/2017/00020 від 07.11.2017 р. є законними та обґрунтованими, у звязку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл" безпідставні та задоволенню не підлягають. Справу просив розглядати за відсутності уповноваженого представника відповідача.

Беручи до уваги, що сторони у судове засідання не прибули, керуючись п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній доказами у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що між ТОВ "Саноіл" (в якості покупця) та Компанією "ТКАХІМ В.V." (в якості продавця) 27.09.2017 р. укладено контракт №UA/SANOIL/1хХF/27.09.2017ІВ (а.с.28-31).

Відповідно до п. 1 контракту № UA/SANOIL/1хХF/27.09.2017ІВ продавець продав, а покупець купив на умовах екс-воркс м. Ейндховен, Голландія, відповідно до Інкотермс 2000, один новий тягач DAF ХF 480 FТ, згідно специфікації UA/SO/1хХF/27.09.2017ІВ, які надалі будуть називатися товаром.

Згідно з п. 2 контракту № UA/SANOIL/1хХF/27.09.2017ІВ загальна сума контракту становить 73.950 євро (сімдесят три тисячі девятсот пятдесят євро).

На виконання умов контракту, Компанія "ТКАХІМ В.V." поставила позивачу сідельний тягач колісний, новий, для перевезення напівпричепів, DАF ХР 480 FТ - 1 шт., марка DАF, модель ХF 480 FТ, двигун дизельний, відповідає EURO 6, номер шасі ХLRТЕН4300G180713, номер кузова ХLRТЕН4300G180713, робочий об'єм двигуна 12902 см3, номер двигуна НОМЕР_1, потужність 340кВт, повна маса 18000 кг., колір білий, місць для сидіння 2, включаючи водія, колісна формула 4x2, календарний рік виготовлення 2017 р., модельний рік 2013 р., торгівельна марка: DAF, виробник: DAF Тrucks NV Країна виробництва: NL, ціною 73950,00 EUR.

Судом встановлено, що між ТОВ «ЛАМАРІН» (в якості декларанта) та ТОВ "Саноіл" (в якості довірителя) 07.06.2016 р. укладено договір доручення №LA-PP-018/16 на надання послуг декларанта (а.с.44-46).

Згідно п. 1.1 договору доручення №LA-PP-018/16 довіритель доручає, а декларант приймає на себе обовязок надати послуги декларування вантажів і майна довірителя, переміщуваних через митний кордон України відповідно до діючого Митного кодексу України.

Для митного оформлення товару ТОВ «ЛАМАРІН» було надано митному органу митну декларацію UA205020/2017/013197, в якій декларантом було розраховано та заявлено митну вартість товару за основним методом визначення митної вартості, щодо товару який імпортується - за ціною договору.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів, що поставлялися відповідно до умов контракту №UA/SANOIL/1хХF/27.09.2017ІВ, декларантом також було подано: рахунок-фактура (інвойс) від 25.10.2017 р. №152-2017/25101702, автотранспортна накладна від 31.10.2017 р. №0008173, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу б/н від 27.10.2017 р., платіжне доручення в іноземній валюті №1126 від 19.10.2017 р., платіжне доручення в іноземній валюті №1140 від 06.11.2017 р., документ що підтверджує вартість перевезення товару №6112017 від 06.11.2017 р., контракт №UA/SANOIL/1хХF/27.09.2017ІВ від 27.09.2017 р., специфікація UA/SO/1хХF/27.09.2017ІВ від 27.09.2017 р., договір доручення №LA-PP-018/16 від 07.06.2016 р., інформація №1600169, сертифікат відповідності виробника б/н від 21.10.2017 р., документ б/н від 06.11.2017 р.

За результатами розгляду поданих декларантом документів митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № ІМ205020/2017/000007/2 від 07.11.2017 р. та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 205020/2017/00020 від 07.11.2017 р.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 08.11.2017 р. імпортований товар випущено у вільний обіг за скоригованою митною вартістю за митною декларацією №UA205020/2017/013321 від 08.11.2017 р.

Не погодившись із прийнятими рішенням і карткою відмови позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Пунктами 23, 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Частиною 1 ст. 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, повязані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Виходячи з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як вказує ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У рішенні про коригування митної вартості товарів №UА205020/2017/000007/2 від 07.11.2017 р., митним органом зазначено:

1) п. 2 договору поставки від 27.09.2017 р. передбачено, що «ціна за одиницю товару : 73.950 євро», що не відповідає статистичній вартості, заявленій у копії митної декларації країни відправлення від 26.10.2017 р. 74050. Про даний факт відсутні коментарі з боку декларанта;

2) банківський платіжний документ від 19.10.2017 р. №1126 містить інформацію про платіж на умовах ОUR (комісійні витрати сплачує платник), що не включено до митної вартості за вищевказаною МД. До того ж платіжний документ не виконує умов п. 5. договору поставки від 27.09.2017 р., яким передбачено першу передплату до 18.10.2017 р.;

3) митну вартість на товари визначено згідно цінової інформації ЄАІС ДФС за МД митне оформлення яких здійснено раніше, а саме: товар №1 за МД №UА125110/2017/416051 від 11.09.2017 р. рівень митної вартості товару становить 95 496 доларів США за одиницю.

Відносно зауважень Волинської митниці ДФС, що п. 2 договору поставки від 27.09.2017 р. передбачено, що «ціна за одиницю товару : 73.950 євро», що не відповідає статистичній вартості заявленій у копії митної декларації країни відправлення від 26.10.2017 р. 74050, суд звертає увагу на наступне.

Як встановлено судом, вартість товару, заявлена у копії митної декларації країни відправлення від 26.10.2017 р., не співпадає з вартістю товару, вказаною в контракті поставки від 27.09.2017 р., оскільки відповідно до розяснень, що містяться у Єдиному адміністративному документі Керівництво на час перехідного періоду Регламенту (ЄС) №952/2013 Європейського парламенту та Ради від 9 жовтня 2013 р. про прийняття Обєднаного митного кодексу, прийняте Генеральною дирекцією оподаткування та митного союзу Європейської комісії (23.04.2016, Брюсель) під час розрахунку статистичної вартості на умовах поставки «EXW» до вартості товару (суми інвойсу) додається вартість доставки товару до кордону експортуючої держави та витрати на страхування. Отже, за таких умов, статистична вартість товару завжди є вищою, ніж вартість, вказана в договорі (контракті).

Таким чином, посилання відповідача на будь-які розбіжності в такій декларації не можна розцінювати як обґрунтований сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості.

Щодо посилання Волинської митниці ДФС на те, що банківський платіжний документ від 19.10.2017 р. №1126 містить інформацію про платіж на умовах ОUR (комісійні витрати сплачує платник), що не включено до митної вартості за вищевказаною МД. До того ж платіжний документ не виконує умов п. 5. договору поставки від 27.09.2017 р., яким передбачено першу передплату до 18.10.2017 р., слід вказати наступне.

Платіж на умовах ОUR (комісійні витрати сплачує платник), що зазначено в банківському платіжному документі від 19.10.2017 р. № 1126 (а.с.42) на загальну суму 3697,50 євро, передбачає комісію українського банку, що сплачена в національній валюті, за переказ коштів в іноземній валюті для закупівлі товару, яка відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України не додається до ціни товару при визначені митної вартості. Аналогічна інформація про платіж на умовах ОUR міститься і в платіжному документі від 06.11.2017 р. №1140 (а.с.43) на загальну суму 70252,50 євро, яким вносилась остаточна оплата за імпортований товар.

Загальна сума за двома вищевказаними платіжними дорученнями становить 73950 євро, що повністю відповідає вартості імпортованого товару, вказаній в контракті від 27.09.2017 р., специфікації та інвойсі від 25.10.2017 р.

Відносно визначення митним органом вартості товару за МД №UА125110/2017/416051 від 11.09.2017 р., суд вважає за необхідне вказати наступне.

Судом встановлено, що позивач звертався з листом до компанії "ТКАХІМ В.V." про надання інформації.

Листом від 08.11.2017 р. повідомлено, що в вересні 2017 р. дійсно компанією «Тракспартс Україна Лтд» було ввезено на митну територію України та оформлено згідно МД №UА125110/2017/416051 від 11.09.2017 р. сідельний колісної тягач марки DАF модель XF480 FТ, дизельний двигун, ЕURO 6, номер шасі 0G164300, 2017 року виготовлення, з метою його подальшого використання у якості презентаційного виставкового екземпляра, у звязку із чим зазначений тягач має максимальну комплектацію (а.с.59) та надано копію специфікації сідельного тягача, про який іде мова.

За для підтвердження заявленої митної вартості сідельного колісного тягача, ТОВ "Саноіл" листом від 09.11.2017 р. (а.с.57-58) направлено на адресу митниці лист компанії "ТКАХІМ В.V." від 08.11.2017 р. разом з доданою до неї специфікацією.

За результатами опрацьованого Волинською митницею ДФС листа від 09.11.2017 р., повідомлено ТОВ "Саноіл", що декларантом не в повній мірі надані запитувані документи, які визначені у ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, з огляду на вказане, прийнято рішення від 07.11.2017 р. №UА205020/2017/000007/2(а.с.68-69).

Приписами ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З цього приводу слід вказати, що законом чітко встановлено умови, за наявності яких у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребовування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Проте, митницею не було вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості щодо митної вартості товару, зокрема не вказано які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом, неможливим є встановлення даних складових.

Суд звертає увагу, що витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які викладені у ст. 53 МКУ. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 р. по справі № 21-127а15, постанові Верховного Суду України від 02.06.2015 р. по справі №21-498а15, яка в силу вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України є обовязковою для врахування судом при виборі і застосуванні правової норми.

Крім того, слід вказати, що відповідачем у рішенні про коригування митної вартості товарів від 07.11.2017 р. вказано про відсутність специфікації виробника товару.

Проте, специфікація №UA/SO/1хХF/27.09.2017ІВ від 27.09.2017 р. була подана декларантом про, що відповідачем самостійно вказано у картці відмови та рішенні(а.с.51-54).

Таким чином, суд приходить до висновку про неправомірність прийнятих рішення про коригування митної вартості товарів №UА205020/2017/000007/2 від 07.11.2017 р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА205020/2017/00020 від 07.11.2017 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити згідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст. 255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл" до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови задовольнити.

Скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА205020/2017/000007/2 від 07.11.2017 р. Волинської митниці ДФС.

Скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА205020/2017/00020 від 07.11.2017 р., Волинської митниці ДФС.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл" () судовий збір у розмірі 3524.0 грн. (три тисячі пятсот двадцять чотири гривні).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сагайдак В.В.