Справа № 635/7154/17
Суддя: Шинкарчук Я. А.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/7154/17
Провадження № 2-а/635/51/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2018 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

Головуючого - судді Шинкарчука Я.А.,

при секретарі судового засідання Желізовій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції МВС України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання противоправним рішення субєкта владних повноважень та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режими, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції МВС України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просить: визнати протиправним рішення субєкта владних повноважень - інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції МВС України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 в частині винесення ним постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режими серії ЕАА №218424 від 25.11.2017 у відношенні ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн; скасувати як незаконну постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режими серії ЕАА №218424 від 25.11.2017 у відношенні ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн та оглянути та долучити в якості доказу фото, зроблені ним на місці прийняття рішення посадовою особою.

В обґрунтування адміністративного позову позивачем зазначено, що 25 листопада 2017 о 13 годині 27 хвилин, біля будинку № 2 по узвозу Бурсацькому м. Харкова, субєкт владних повноважень інспектор роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції МВС України старший лейтенант поліції ОСОБА_2 звинуватив його в тому, що він керуючи транспортним засобом Volkswagen д.н. НОМЕР_1 здійснив зупинку на місці для інвалідів визначеною розміткою 1.30 «Місце для інвалідів» , чим порушив розділ 34 ПДР порушення вимог розмітки проїзної частини доріг. Відповідач на місці виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі серії ЕАА №218424 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч 5 ст. 122 КУпАП та наклав на нього на місці адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. Позивач вважає, що накладення адміністративного стягнення на місці правопорушення порушило його право на захист та реалізацію прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Ухвалою судді від 04.12.2017 року було відкрите провадження та призначено судове засідання.

Згідно п. 10 Розділ VII Перехідних Положень КАС України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву, в якій просить дану справу розглядати у його відсутність.

Відповідач інспектор роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції МВС України старший лейтенант поліції ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву та заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав.

Відповідно до ст. 205 КАС України у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

Судом встановлено, що 25 листопада 2017 о 13 годині 32 хвилини інспектором роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції МВС України старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії ЕАА № 218424, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП, за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності ( ст. 245 КУпАП).

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п 3 ч 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ( ст. 7 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Пленум Верховного суду України у п. 24 свої Постанови № 14 від 23.12.2005 Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" розяснив, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з постанови, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення, винесене про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем не надано суду жодних належних доказів, які б достовірно підтверджували обставини порушення ОСОБА_1 25 листопада 2017 Правил дорожнього руху України, а саме розділ 34 ПДР порушення вимог розмітки проїзної частини доріг

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення адміністративного позову ОСОБА_1, оскільки дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Згідно ч 3 ст. 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності обєднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) обєднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобовязання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

На підставі викладеного, постанова серії ЕАА №218424 від 25.11.2017 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст.2, 6-10,77, 78, 205, 229, 241-246,255, 295, 382 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції МВС України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання противоправним рішення субєкта владних повноважень та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режими - задовольнити.

Постанову серії ЕАА №218424 від 25.11.2017 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн - визнати протиправною.

Постанову серії ЕАА №218424 від 25.11.2017 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відомості що не оголошуються:

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт громадянина України серії МК № 305490 виданий Харківським РВ УМВС України в Харківській області 09.10.1996, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач ОСОБА_2, місце знаходження : вул. Шевченко, 315А, м. Харків, 61013.

Повне судове рішення складено 19.02.2018.

Суддя Я.А. Шинкарчук