Справа № 819/1858/17
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1858/17

08 лютого 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

при секретарі судового засідання Риндюк В.Т.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Кащишин О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, відповідач), в якій просить: визнати протиправною повторну відмову в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області Мартинюка В.А., викладену в листі від 12.09.2017 р. № В-8063/0-3195/6-17 щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва ОСОБА_3 на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, яким передбачено передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,1200 га та зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва ОСОБА_3 на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Ухвалою судді Данилевич Н.А. від 31.10.2017 р. відкрито провадження у адміністративній справі та призначено її до судового розгляду на 09.11.2017 р. о 10:00 год.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.11.2017 р. з питань забезпечення адміністративного позову було задоволено клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, заборонено ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області вчиняти будь-які дії і приймати рішення, пов'язані з розпорядженням земельною ділянкою для індивідуального садівництва на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,1200 га.

З урахуванням клопотань сторін про відкладення розгляду справи, ухвалою суду від 09.11.2017 р. розгляд справи відкладено на 27.11.2017 р.

На виконання розпорядження керівника апарату Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.11.2017 р. № 33 «Щодо повторного автоматизованого розподілу справи», відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2017 р., дану адміністративну справу передано для розгляду судді Мандзію О.П.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду Мандзія О.П. від 16.11.2017 року прийнято до провадження адміністративну справу № 819/1858/17 та призначено її до судового розгляду на 30.11.2017 року о 15:00 год.

У зв'язку з неявкою позивача в судове засідання без поважних причин, усними ухвалами суду від 30.11.2017 р. та від 11.12.2017 р. із занесенням у журнал судового засідання, розгляд справи двічі відкладався відповідно на 11.12.2017 року о 11:30 год та на 28.12.2017 р. о 10:00 год.

У судовому засіданні, яке призначено на 28.12.2017 р. о 10:00 год., за клопотанням представника позивача у зв'язку з необхідністю витребування доказів у відповідача розгляд справи відкладено на 29.01.2018 р. о 11:30 год.

У зв'язку із долученням до матеріалів справи додаткових доказів та необхідністю ознайомлення з ними представника позивача, у судовому засіданні, призначеному на 29.01.2018 р. о 11:30 год було оголошено перерву до 08.02.2018 р. до 14:30 год.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що листом від 12.09.2017 року № В-8063/0-3195/6-17 «Щодо розгляду клопотання» відповідачем було повторно відмовлено позивачу у клопотанні щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1200 га для індивідуального садівництва за межами населеного пункту на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та повернуто представлену на розгляд документацію на доопрацювання. Як причину такої відмови зазначено, що позивачем ОСОБА_3 не усунуто зауваження щодо документації із землеустрою, викладені у відповіді на попереднє звернення позивача від 25.03.2016 р. № 31-19-0.51-6554/2-16, а саме: на матеріалах землевпорядного проектування не відображено крутизну схилу з метою забезпечення вимог ст. 61 Земельного кодексу України. Таку відмову позивач вважає незаконною.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з мотивів, наведених в позовній заяві та відповіді на відзив від 29.01.2018 р. (а.с.62-63), просив позов задовольнити. Додатково пояснив, що відмову відповідача, викладену у листі від 12.09.2017 р. № В-8063/0-3195/6-17 «Щодо розгляду клопотання» вважає незаконною, посилаючись на те, що відповідно до кадастрового плану земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 відсутні будь-які обмеження, земельна ділянка не знаходиться в охоронній зоні. З проекту землеустрою слідує, що крутизна схилу відсутня, оскільки відстань до річки в одному місці становить 25,13 м і 25,86 м, а тому земельна ділянка не є прибережною захисною смугою та не належить до земель водного фонду.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав викладених у відзиві від 15.01.2018 року (а.с.58-60), та повідомила наступне.

До ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_3 було подано для затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. За результатами розгляду документації із землеустрою було виявлено ряд недоліків, про що позивача було повідомлено листами від 25.03.2016 р. № 31-19-0.51-6554/2-16 та 12.09.2017 р. № В-8063/0-3195/6-17 та повернуто проект на доопрацювання.

Так, з метою дотримання вимог ст. 60, 61 ЗК України, а саме обмежень у використанні земельних ділянок та дотримання режиму господарської діяльності на земельних ділянках прибережних захисних смуг уздовж річок, навколо водойм та на островах, виникла необхідність встановити, чи перебуває земельна ділянка ОСОБА_3 у межах прибережної захисної смуги, у зв'язку з чим позивачу було повідомлено про необхідність визначити крутизну схилу. Крутизна схилу повинна бути відображена на графічних матеріалах документації, які створені за результатами геодезичних та землевпорядних робіт (в тому числі кадастрової зйомки земельної ділянки), а також у пояснювальній записці до нього. На такі недоліки було вказано позивачу у листах від 25.03.2016 р. № 31-19-0.51-6554/2-16 та 12.09.2017 р. № В-8063/0-3195/6-17, проте ці недоліки не усунуто позивачем, у документації із землеустрою крутизни схилу не відображено.

Щодо посилання позивача на лист Державного агентства водних ресурсів України від 04.07.2016 р. № 4479/тп/30-16, то цей лист не був наданий під час розгляду документації із землеустрою. Крім того, зі змісту листа слідує лише те, що земельна ділянка не віднесена до земель водного фонду і тому документація не підлягає погодженню. Проте, відповідачем ставилася вимога щодо визначення крутизни схилу, а не щодо погодження документації.

Крім того, документація із землеустрою не відповідає вимогам Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 р. № 376, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15.06.2010р. № 391/17686 (далі - Інструкція), а саме: у списку межових знаків, переданих на зберігання, номер межових знаків і список межових знаків не відповідають вимогам Інструкції, у Проекті відсутні кроки межових знаків.

Також представник відповідача зазначила про те, що затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення відноситься до виключних повноважень центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів, відтак питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва ОСОБА_3 на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області належить до дискреційних повноважень ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, а тому представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши обставини справи у сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області від 18.06.2015 р. № 19-1699/14-15-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1200 га у власність для індивідуального садівництва, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу - пасовища), розташованої за межами населеного пункту на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (а.с.8).

На виконання вищезазначеного наказу суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_5, на замовлення ОСОБА_3, було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва гр. ОСОБА_3 на території Петриківської сільської ради (а.с.72-103).

ОСОБА_3 09.02.2016 р. звернувся до ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області із заявою про затвердження проекту із землеустрою (а.с.47), проте листом від 25.03.2016 р. №31-19-0.51-6554/2-16 «Про розгляд клопотання» представлена на розгляд землевпорядна документація була повернута на доопрацювання, оскільки для прийняття відповідного рішення щодо задоволення клопотання ОСОБА_3 на матеріалах землевпорядного проектування необхідно відобразити крутизну схилу з метою забезпечення вимог ст. 61 Земельного кодексу України (а.с.107).

З метою усунення зауважень, вказаних у листі ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області від 25.03.2016 р. № 31-19-0.51-6554/2-16 «Про розгляд клопотання», ФОП ОСОБА_5 листом від 04.07.2016 р. № 3771/0/20-16 звернувся до Державного агентства водних ресурсів України з метою погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 площею 0,1200 га для індивідуального садівництва на території Петриківської сільської ради (за межами населеного пункту) Тернопільського району.

У листі від 04.07.2016 р. № 4479/ТП/30-16 сектором у Тернопільській області Державного агентства водних ресурсів України повідомлено, що на підставі довідки відділу Держгеокадастру у Тернопільському районі Тернопільської області від 19.10.2015 р. № 34-1916-0.61-6867/2-15 (а.с.18, 84) констатовано відсутність у проектній інформації щодо віднесення запроектованої земельної ділянки до земель водного фонду. На підставі чого сектором повернуто зазначений проект без розгляду (а.с.27, 49).

В подальшому позивач повторно звернувся до ГУ Держгеодастру у Тернопільській області із заявою від 29.08.2017 року (а.с. 104) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1200 га для індивідуального садівництва за межами населеного пункту на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області . За результатами розгляду клопотання відповідач зазначив, що зауваження, викладені у попередньому листі ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області від 25.03.2016 р. № 31-19-0.51-6554/2-16 щодо розгляду документації із землеустрою не усунуто, а саме на матеріалах землевпорядного проектування не відображено крутизну схилу, чим не дотримано вимог ст. 61 Земельного кодексу України. Крім того, нумерацію межових знаків, переданих на зберігання, не приведено у відповідність до вимог Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 р. № 376; не долучено кроків межових знаків, переданих на зберігання відповідно до вимог Інструкції; назва графічних матеріалів не відповідає вимогам ст. 50 закону України «Про землеустрій». У зв'язку з наявністю зауважень представлену на розгляд документацію повернуто на доопрацювання. Така позиція ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області викладена у листі від 12.09.2017 р. № В-8063/0-3195/6-17 (а.с.46).

Разом з тим, в матеріалах справи міститься план земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площа 0,12 га, викреслений з метою визначення крутизни схилу території (а.с.48). Проте, як встановлено в судовому засіданні, даний документ не був доданий до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1200 га для індивідуального садівництва за межами населеного пункту на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Як передбачено у ч. 1 ст. 35 Земельного кодексу України, громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.

До земель водного фонду належать землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами (п. б ч. 1 ст. 35 ЗК України). Для створення сприятливого режиму водних об'єктів уздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водойм встановлюються водоохоронні зони, розміри яких визначаються за проектами землеустрою (ч. 2 ст. 35 ЗК України).

Як передбачено у ч. 1, 2 ст. 60 ЗК України, вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:

а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів;

б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів;

в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Норми ч. 1 ст. 61 ЗК України передбачають, що прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється:

а) розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво;

б) зберігання та застосування пестицидів і добрив;

в) влаштування літніх таборів для худоби;

г) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів;

ґ) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо;

д) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки.

Режим господарської діяльності на земельних ділянках прибережних захисних смуг уздовж річок, навколо водойм та на островах встановлюється законом (ч. 3 ст. 61 ЗК України).

Нормами ст. 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, відповідно до ч. 6. цієї статті, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як передбачає ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

В ході розгляду справи встановлено, що ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області надало дозвіл ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1200 га для індивідуального садівництва за межами населеного пункту на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. ФОП ОСОБА_5 за замовленням ОСОБА_3 було розроблено відповідний проект землеустрою.

Нормами ч. 9 ст. 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Разом з тим, положення Водного кодексу України, а саме п. 1211 ст. 16 визначають, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони і раціонального використання вод та відтворення водних ресурсів, у галузі управління і контролю за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів належить погодження документації із землеустрою у випадках та порядку, визначених Земельним кодексом України та Законом України "Про землеустрій" щодо відповідності зазначеної документації водному законодавству.

Як встановлено з матеріалів справи, під час розгляду землевпорядної документації поданої до ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області для затвердження, виявлено ряд недоліків, а саме на матеріалах землевпорядного проектування не відображено крутизну схилу з метою забезпечення вимог ст. 61 Земельного кодексу України. Листом від 25.03.2016 р. № 31-19-0.51-6554/2-16 позивачу було відмовлено у затвердженні поданого проекту землеустрою, вказано на недоліки та повернуто проект для доопрацювання. Вказану відмову позивачем не оскаржено, а отже вимоги вказаній у ній є чинні.

Також з наслідками повторного розгляду заяви про затвердження проекту землеустрою, недоліки, які були вказані у листі від 25.03.2016 р. № 31-19-0.51-6554/2-16, позивачем не усунуті, на матеріалах землевпорядного проектування знову не відображено крутизну схилу з метою забезпечення вимог ст. 61 Земельного кодексу України. З огляду на це, листом від 12.09.2017 року № В-8063/0-3195/6-17 «Щодо розгляду клопотання» позивачу повторно відмовлено у затвердженні проекту землеустрою.

Необхідність відображення крутизни схилу від річки до запроектованої земельної ділянки зумовлена необхідністю визначення ширини прибрежної смуги, оскільки при крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється. Вказану вимогу відповідача про відображення крутизни схилу суд вважає правомірною, обґрунтованою та сформованою з розсудливою метою, так як встановлення ширини прибережної смуги, в даному випадку 25 метрів чи 50 метрів, можливе лише при зазначенні в проекті землеустрою крутизни схилу. Без відомостей про крутизну схилу, відповідач при затвердженні проекту землеустрою, не міг об'єктивно визначити ширину прибережної захисної смуги.

Щодо обґрунтувань позивача про наявність позитивної довідки про правовий статус, кількісні і якісні характеристики земельної ділянки від 19.10.2015 року (а.с. 81) то суд відзначає, що крутизни схилу у ній не визначено. Більш того, враховуючи аналогію закону, суд погоджується з принципом який закладений в ст. 181 -1 Земельного кодексу України, що кожен орган здійснює розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що відповіддю сектору у Тернопільській області Державного агентства з водних ресурсів України від 04.07.2016 року (а.с. 49) виправлено недоліки проектної документації, оскільки сторонами не надано доказів подання вказаного листа відповідачеві при повторному поданні документів 29.08.2017 року, а тому відповідач не міг взяти його до уваги при розгляді землевпорядної документації. Такий висновок суду підтверджується копією заяви від 29.08.2017 року (а.с. 67) та змістом проекту землеустрою (а.с. 74) у яких не вказано додатком лист сектору у Тернопільській області Державного агентства з водних ресурсів України від 04.07.2016 року №4479/ТП/30-16.

Таким чином, позивачем не виконано вимоги відповідача щодо визначення крутизни схилу земельної ділянки у проекті землеустрою, а тому при затвердженні проекту землеустрою не можливо було встановити, чи знаходиться бажана земельна ділянка у прибережній захисній смузі згідно вимог ст. 61 Земельного кодексу України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що повторна відмова ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, викладена в листі від 12.09.2017 р. № В-8063/0-3195/6-17 з підстави не відображення крутизни схилу з метою забезпечення вимог ст. 61 Земельного кодексу України, вчинена, на підставі, у межах повноважень та у спосіб визначенні законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, розсудливо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, тобто відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.

Разом з тим, суд вважає, що відповідачем, може бути відмовлено у затвердженні проекту землеустрою лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередній відмові. Не можна відмовити у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки. Не зважаючи на це, відповідач у своїй відмові додатково зазначив про: необхідність приведення нумерації межових знаків, переданих на зберігання, у відповідність до Інструкції про встановлення (відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 р. № 376; долучити кроки межових знаків, переданих на зберігання; назву графічних матеріалів привести у відповідність до ст. 50 Закону України «Про землеустрій». Разом з тим, суд не вважає вказання у повторній відмові від 12.09.2017 року нових безпідставних недоліків самостійною достатньою підставою для скасування оскарженого рішення.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва ОСОБА_3 на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, то суд зазначає, що така позовна вимога не відповідає вимогам законодавства в частині порушення виключних повноважень Головного управління як розпорядника земель сільськогосподарського призначення державної власності, оскільки затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення відноситься до виключних повноважень центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів

Відповідно до Рекомендацій № К (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції цих органів, наприклад, про передачу земельних ділянок у власність або користування, укладення договорів купівлі-продажу або оренди земельних ділянок також зазначати, яке конкретно рішення повинно бути прийнято.

Аналогічне викладене у постанові Пленуму Верховного Суду України 16 квітня 2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавств розгляді цивільних справ».

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправною повторної відмови, викладеної в листі від 12.09.2017 р. № В-8063/0-3195/6-17 щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва ОСОБА_3 на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, яким передбачено передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,1200 га та зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва ОСОБА_3 на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області слід відмовити.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправною повторної відмови в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Мартинюка В.А., викладеної в листі від 12 вересня 2017 року № В-8063/0-3195/6-17 щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва ОСОБА_3 на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, яким передбачено передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,1200 га та про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва ОСОБА_3 на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2018 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.