Справа № 816/2058/17
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/2058/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Шулик Н.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції у Полтавській області до Карлівського виробничого управління житлово-комунального господарства про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), -

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2017 року Державна екологічна інспекція у Полтавській області (надалі позивач або ДЕІ у Полтавській області) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Карлівського виробничого управління житлово-комунального господарства (надалі - відповідач, Карлівське ВУЖКГ), у якій з урахуванням уточнення позовних вимог (а.с. 92) та частини відкликаних позовних вимог (а.с.136), просив:

- тимчасово заборонити (зупинити) діяльність Карлівського виробничого управління житлово - комунального господарства (пров. Горького, 6, м. Карлівка, Полтавська область, 39500) в частині виконання робіт по видаленню (захороненню) відходів на звалищі ТПВ до приведення експлуатації звалища у відповідність до Правил експлуатації полігонів побутових відходів, затверджених наказом Міністерства з питань ЖКГ України від 01.12.2010 № 435, зареєстровано в Мін'юсті від 22.12.2010 № 1307/18602.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначали, що в ході планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Карлівського ВУЖКГ інспекцією виявлено, що відповідачем не виконано п. 2 припису від 01.10.2015 № 19-05-09-21 та п. 9 припису від 06.08.2012 № 97-09-21, винесених за наслідками попередніх перевірок інспекції, в ході яких встановлені порушення Правил експлуатації полігонів побутових відходів, у зв'язку із чим звернулися до суду із даним позовом.

Ухвалою від 07 грудня 2017 року дана справа призначена до розгляду в порядку скороченого провадження, передбаченого статтею 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою від 21.12.2017 ухвалено продовжити розгляд адміністративної справи № 816/2058/17 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 17.01.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні під час розгляду справи по суті просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в ході судового розгляду проти позовних вимог заперечував, надав відзив проти позову, де просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що підприємством вживаються усі можливі заходи на усунення виявлених перевіркою порушень, а позивачем не обґрунтовано чому в даному випадку слід застосовувати саме такий виключний захід реагування, як тимчасова заборона (зупинення) відповідного виду діяльності.

Суд, вирішуючи питання про застосування заявленого заходу реагування у даній справі, виходить із такого.

Матеріалами справи підтверджується, що Карлівське ВУЖКГ є субєктом у сфері поводження з відходами. Так, згідно рішення третього засідання другої позачергової сесії шостого скликання Карлівської міської ради Карлівського району Полтавської області від 21.01.2011 Карлівське виробниче управління житлово-комунального господарства визначено, зокрема, надавачем послуг з вивезення твердих і рідких побутових відходів та їх захоронення на полігоні твердих побутових відходів (а.с. 77).

Полігон твердих побутових відходів розміщено на земельній ділянці площею 3,7 га, виділеної на підставі розпорядження голови Карлівської районної державної адміністрації від 21.11.2006 № 473 (державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 224258, виданий Карлівському ВУЖКГ Карлівською РДА 08.06.2007, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 02 а.с. 113).

Згідно паспорта місця видалення відходів № 32 зареєстрованого 21.01.2004 місцезнаходженням міського звалища є автодорога Карлівка Федорівка (права частина глиняного карєру) у віддаленості від населеного пункту 0,7 км, від водотоків і водойм 3 км, від водозабірних споруд 4 км (а.с. 98-105).

Проектна документація будівництва полігону твердих побутових відходів розроблена Полтавським відділом комплексного проектування «Укркомундорпроект» в 1990 році (перші сторінки на а.с. 111 112, оригінал предявлявся представником відповідача в ході судового розгляду), який отримав позитивні висновки державної екологічної експертизи від 13.02.1991 № 08-08-283 (а.с. 109-110).

Судом встановлено, що у період з 18.10.2017 по 31.10.2017 Держекоінспекцією у Полтавській області на підставі наказу від 18.10.2017 № 231/01-03 (а.с. 43) та направлення (а.с. 44) була проведена планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства Карлівського ВУЖКГ, за результатами якої складено акт № 236/01-01-14/1 (а.с. 45-55).

У п. 1.3 вищевказаного акта перевірки позивачем встановлено, що Карлівським ВУЖКГ в порушення ч. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не виконані в установлені терміни приписи про усунення порушень, виявлених попередніми перевірками.

У детальному описі порушення акта зазначено, що відповідачем не виконано п. 2 припису від 01.10.2015 № 19-05-09-21 та п. 9 припису від 06.08.2012 № 97-09-21 (а.с. 17-18), винесених за наслідками попередніх перевірок інспекції, згідно яких останній зобовязувався привести експлуатацію звалища у відповідність до Правил експлуатації полігонів побутових відходів, затверджених наказом Міністерства з питань ЖКГ України від 01.12.2010 № 435, зареєстрованого в Мін'юсті від 22.12.2010 № 1307/18602 (надалі Правила).

При цьому, за змістом акту перевірки, а також п. 2 припису від 01.10.2015 № 19-05-09-21 та п. 9 припису від 06.08.2012 № 97-09-21 (а.с. 17-18) не конкретизовано, які саме пункти Правил не були дотримані відповідачем.

У письмових поясненнях представника позивача (а.с. 156) конкретизовано пункти вищевказаних Правил, яких на думку позивача не дотримується Карлівський ВУЖКГ, а саме:

- п. 5.3 - не встановлені тимчасові сітчасті переносні елементи огорожі на основних напрямках поширення легких фракції;

- п. 5.5 - не облаштовано дизбарєр;

- п. 5.8 - не проводиться дослідження ґрунту (не рідше ніж двічі на рік);

- п. 5.9 та п. 5.10 - не побудовано спостережні свердловини для контролю за якісним станом підземних вод;

- п. 5.11 - у відповідача відсутня суцільна огорожа території обєкта поводження з побутовими відходами.

За наслідками перевірки, проведеної у період з 18.10.2017 по 31.10.2017, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області ОСОБА_3 винесено припис від 07.11.2017 № 07-23/22, яким директору Карлівського ВУЖКГ приписано усунути порушення Правил, а саме: 1) встановити на діючому звалищі тимчасові сітчасті переносні елементи огорожі для затримки легких фракцій (п. 3); 2) обладнати на звалищі контрольно-дезінфікуючу зону (п.4); 3) проводити дослідження ґрунту на території полігону та у межах санітарно-захисної зони із встановленою Правилами періодичністю (п. 5); 4) облаштувати звалище спостережувальними свердловинами за станом підземних вод (п. 6); 5) облаштувати полігон системою захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату (п. 7); 6) огородити полігон по всьому периметру (п.8); 6) встановити на полігоні пожежні резервуари (п. 8).

Посилаючись на встановлені в ході вищевказаної перевірки обставини, ДЕІ у Полтавській області звернулася до суду із даним адміністративним позовом.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить із такого.

За змістом ч. 1 ст. 37 Закону України «Про відходи» контроль у сфері поводження з відходами здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Згідно абз. 17 п. а) ч. 1 ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про поводження з відходами.

Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою КМУ від 19.04.2017 № 275).

Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 7 цього ж Положення).

Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується (п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 № 312, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.09.2017 за № 1080/30948).

Згідно преамбули Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877 V (надалі Закон № 877) цим Законом визначаються правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч. 5 ст. 4 вищевказаного Закону виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг субєктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

При цьому за нормою п. 7 ст. 7 цього ж Закону орган державного нагляду (контролю) звертається з відповідним позовом до адміністративного суду на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг у порядку та строки, встановлені законом.

Аналогічні повноваження наданні Держекоінспекції та її територіальним органам підпунктом 5 пункту 4 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою КМУ від 19.04.2017 № 275 та Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 № 312, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.09.2017 за № 1080/30948, а саме: звертатися до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств і обєктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється із порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

Згідно п. в) ч. 1 ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, законодавства про оцінку впливу на довкілля, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

Обмеження або зупинення діяльності суб'єкта господарювання є одним із видів адміністративно господарських санкцій (тобто заходів організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення субєкта господарювання та ліквідацію його наслідків), які можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування (ч. 1 ст. 238 та абз. 11 ч.1 ст. 239 Господарського кодексу України).

За змістом ч. 2 ст. 238 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами, види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Згідно ч. 1 ст. 246 цього ж Кодексу здійснення будь-якої господарської діяльності, що загрожує життю і здоровю людей або становить підвищену небезпеку для довкілля, забороняється, а відтак є безумовною підставою для застосування такої адміністративно господарської санкції як обмеження чи зупинення діяльності субєкта господарювання.

У разі ж здійснення господарської діяльності з порушенням екологічних вимог діяльність суб'єкта господарювання може бути обмежена або зупинена Кабінетом Міністрів України, ОСОБА_1 міністрів Автономної Республіки Крим, а також іншими уповноваженими органами в порядку, встановленому законом (ч. 2 ст. 246 ГК України). При цьому, підстави і порядок обмеження та зупинення діяльності субєктів господарювання, а також повноваження уповноважених органів приймати відповідні рішення встановлюються законом.

Тобто для звернення до суду із позовною заявою про застосування заходів реагування необхідно встановити крім порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища ще і наявність підстав, за яких закон допускає за певне порушення застосування такої адміністративно-господарської санкції як обмеження (зупинення) діяльності (її частини) субєкта господарювання, якщо звісно таке порушення безпосередньо не повязане із загрозою життю і здоровю людей чи становило б підвищену небезпеку для довкілля або завдання зазначеною діяльність відповідача реальної шкоди довкіллю.

Матеріалами справи підтверджується, що загрози життю і здоровю людей у діяльності Карлівського ВУЖКГ під час надання послуг із захоронення відходів у спеціально відведеному для цього місці ДЕІ у Полтавській області перевіркою не встановлено. Перевіряючими інспекторами не відбиралися під час перевірки проби ґрунту або води ні на території полігону для захоронення ТПВ, а ні на прилеглій до нього території. Також будь-які експертні дослідження, за результатами яких було б встановлено підвищену небезпеку для довкілля чи завдання зазначеною діяльністю відповідача реальної шкоди довкіллю, в ході перевірки не проводилися.

Послуги із захоронення побутових відходів - це послуги з остаточного розміщення побутових відходів після їх перероблення (оброблення) у спеціально відведених місцях чи на об'єктах таким чином, щоб довгостроковий шкідливий вплив відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини не перевищував установлених нормативів (ст. 1 ЗУ «Про відходи»).

Перевищення установлених нормативів шкідливого впливу на навколишнє природне середовище та здоровя людини у процесі надання відповідачем послуг із захоронення побутових відходів актом перевірки не встановлено.

На наявність таких особливих обставин позивач не посилався а ні в позовній заяві, а ні в ході судового розгляду.

В акті перевірки № 236/01-01-14/1, на підставі якого ДЕІ у Полтавській області звернулася до суду із даним позовом, позивачем встановлено, що Карлівським ВУЖКГ в порушення ч. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не виконані в установлені терміни приписи про усунення порушень, виявлених попередніми перевірками (п. 1.3 вищевказаного акта перевірки).

Статтею 42 Закону України «Про відходи», що є спеціальним законом у сфері поводження з відходами, визначено перелік правопорушень та види відповідальності, які можуть бути застосовані за такі правопорушення.

Даною нормою встановлено, що особи винні в порушенні законодавства про відходи, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальність за правопорушення у сфері поводження з відходами, перелік яких наведено у цій же статті, серед яких вказано і невиконання розпоряджень і приписів органів, що здійснюють державний контроль та нагляд за операціями поводження з відходами та за місцями їх видалення (п. г) ч. 1 ст. 42 ЗУ «Про відходи).

За змістом ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом пяти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (ч. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).

За невиконання приписів органів, що здійснюють державний контроль та нагляд, встановлено адміністративну відповідальність. Зокрема, ст. 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення невиконання законних розпоряджень чи приписів посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, тягне за собою адміністративну відповідальність для посадової особи у вигляді штрафу.

Матеріалами справи підтверджується, що на начальника Карлівського ВУЖКГ ОСОБА_4 на підставі ст. 188-5 складено протокол про адміністративне правопорушення від 31.10.2017 № 004387, а постановою від 31.10.2017 № 07-24-84 вказану посадову особу визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за даною статтею та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, який сплачено ОСОБА_4 03.11.2017 (а.с. 19-22).

Нормами Закону України «Про відходи» не передбачено інших підстав для застосування такої адміністративно-господарської санкції як зупинення (обмеження) діяльності (її частини) субєкта господарювання, якщо звісно таке порушення безпосередньо не повязано із загрозою життю і здоровю людей чи становило б підвищену небезпеку для довкілля або завдання зазначеною діяльність відповідача реальної шкоди довкіллю чи перевищення установлених нормативів шкідливого впливу на навколишнє середовище.

Приймаючи до уваги наведене, а також зважаючи на той факт, що на території м. Карлівка та його району відсутній альтернативний полігон ТПВ, куди можливо було б видаляти сміття з метою уникнення стихійних звалищ, то суд погоджується із доводами відповідача, що позивачем не обґрунтовано, чому в даному випадку слід застосовувати саме виключний захід реагування - тимчасове зупинення виконання робіт Карлівським ВУЖКГ по видаленню (захороненню) відходів на звалищі ТПВ.

В свою чергу представник Карлівського ВУЖКГ доводив, що відповідачем вживаються дії на усунення виявлених перевірками порушень:

- по-перше, 12.01.2018 між Карлівським ВУЖКГ та Карлівським міжрайонним відокремленим підрозділом лабораторних досліджень Державної установи «Полтавський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» укладено договір на лабораторні дослідження ґрунту та води (а.с. 145), на виконання умов цього договору відповідачем проведено 100% передоплату (а.с. 146);

- по-друге, виготовлено та встановлено на полігоні твердих побутових відходів тимчасові сітчасті переносні елементи огорожі для затримки легких фракцій (а.с. 154-155);

- по-третє, на вїзді до полігону ТПВ облаштовано дизбарєр (а.с. 147-153).

Щодо усунення інших порушень, визначених позивачем у приписі, відповідач пояснював, що у 2015 році на замовлення Карлівського ВУЖКГ проектним підприємством «Полтавакомундорпроект» розроблено робочий проект «Будівництво полігону твердих побутових відходів для м. Карлівка Полтавської області» (Коригування) (перший аркуш проекту на а.с. 67, оригінал предявлявся представником відповідача в ході судового розгляду). Рішенням двадцять пятої сесії сьомого скликання Карлівської міської ради Карлівського району Полтавської області від 06.12.2017 дозволено Карлівському ВУЖКГ перейменувати робочий проект «Будівництво полігону твердих побутових відходів для м. Карлівка Полтавської області» на «Реконструкцію невпорядкованого сміттєзвалища у полігон твердих побутових відходів у м. Карлівка Полтавської області» (а.с. 131). Згідно витягу з рішення двадцять шостої сесії сьомого скликання цього ж органу місцевого самоврядування від 27.12.2017 «Про міський бюджет на 2018 рік», зокрема, затверджено у переліку обєктів, фінансування яких буде здійснюватися за рахунок коштів бюджету розвитку, в т.ч. по КТКВМБ 8330 «Інша діяльність у сфері екології та охорони природних ресурсів» Карлівському ВУЖКГ на виготовлення проектно-кошторисної документації обєкту будівництва «Реконструкція невпорядкованого сміттєзвалища у полігон твердих побутових відходів у м. Карлівка Полтавської області» в сумі 500 000 грн. (а.с. 130).

За змістом висновку державної екологічної експертизи щодо матеріалів «Оцінка впливу на навколишнє середовище розміщення полігону твердих побутових відходів для м. Карлівка Полтавської області» від 03.09.2015 № 03.09.2015 № 3497/04-03-06 (а.с.73-76) Департаментом екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації погоджено вищевказані матеріали, оскільки за наслідками їх розгляду останній дійшов висновку, що очікувані впливи на довкілля обєкту характеризуються як екологічно допустимі.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення даного позову.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову Державної екологічної інспекції у Полтавській області (вул. Коцюбинського, 6, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ) до Карлівського виробничого управління житлово-комунального господарства (пров. Горького, 6, м. Карлівка, Полтавська область, 39500, ) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд у відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних Положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 02 лютого 2018 року.

Суддя ОСОБА_5