Справа № 348/1438/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/10666/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гудима Л.Я., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Гром І.І.

представника позивача : ОСОБА_1

представника відповідача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області на постанову Надвірнянського районного суду від 28.09.2017 року у справі № 348/1438/17 ( головуючий суддя Мужик І.І., м.Надвірна Івано-Франківської області) за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання нечинною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 31.05.2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру України в Івано-Франківській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення від 31.05.2017 року нечинною та її скасування.

В обґрунтування адміністративного позову заявляє про порушення процедури притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову від 31.05.2017 року про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень 00 коп..

З висновками суду першої інстанції не погодився апелянт - Головне управління Держгеокадастру України в Івано-Франківській області, про що зазначає у поданій апеляційній скарзі. Зокрема, апелянт зазначає, що уповноваженим інспектором було дотримано вимоги щодо складання процесуальних документів при встановленні факту адміністративного правопорушення та накладенні адміністративного стягнення. Дії уповноваженої особи вчинені на виконання вимог Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, що затверджена Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2017 року №6. З врахуванням цих обставин, апелянт просить апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача заперечив підстави викладені у апеляційній скарзі. Вказав, що представником Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області було порушено процедуру перевірки дотримання вимог земельного законодавства та невідповідність винесених процесуальних документів вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Представник Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області у судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтвердив правомірність винесення протоколу про адміністративні правопорушення та притягнення позивача до адміністративної відповідальності за результатами винесення постанови про накладення адміністративного стягнення від 31.05.2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно ОСОБА_1 обстеження земельної ділянки від 17.05.2017 року №4.1-13/4, протоколу про адміністративне правопорушення від 17.05.2017 року № 4.1-16/3 зафіксовано адміністративне правопорушення у діях директора ПП «Лістер» щодо самовільного використання земельної ділянки лісогосподарського призначення площею 1,0400 га , котра знаходиться за межами населеного пункту с.Лісна Тарновиця Надвірнянського району Івано-Франківської області (межує поруч з земельною ділянкою за кадастровим номером 0:02:006:0001 ), що є порушенням вимог ст.125, 211,212 Земельного кодексу України.

Вказане адміністративне порушення позивача кваліфіковано за ст. 53-1 КУпАП. При цьому, положення ст. 53-1 КУпАП України передбачають, що самовільне зайняття земельної ділянки тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

17.05.2017 року було винесено Припис 4.1-15/4 та Припис 4.1-15/3 про усунення вимог земельного законодавства директором ПП «Лістер» - ОСОБА_3 .

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 31.05.2017 року № 4.1-17/4 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн..

Суд першої інстанції за результатами судового розгляду визнав про наявність підстав щодо визнання протиправною та скасування постанови від 31.05.2017 року про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень 00 коп..

Твердження суду першої інстанції з цього приводу обґрунтовані тим, що відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність прийняття постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП, вказані вище процесуальні документи складені з порушенням процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими та доповнює їх наступним змістом.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 53-1 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

За приписами ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 126 ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як зазначено у постанові, за згадане порушення, тобто порушення вимог ст. 125 - 126 ЗК України, передбачена відповідальність згідно з ст. 53-1 КУпАП.

Статті 125 та 126 Земельного кодексу України вказують на момент виникнення права на земельну ділянку, який повязується з необхідністю оформлення речових прав на земельну ділянку та прямо не передбачають відповідальності за порушення порядку оформлення речових прав на земельну ділянку.

Згідно зі ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як встановлено апеляційним судом, при винесенні постанови № 4.1-17/4 від 31 травня 2017 року відповідачем не встановлено які норми чинного законодавства порушено позивачем, та яка відповідальність передбачена за вчинене позивачем правопорушення.

Крім того, всупереч вимогам ст. 283 КУпАП при розгляді справи про вчинення позивачем правопорушення не зазначено у постанові № 4.1-17/4 від 31 травня 2017 року, а відтак не встановлено:

- дату вчинення правопорушення, що виключає можливість встановити дотримання строків притягнення до адмінвідповідальності;

- місця розташування чи адреси земельної ділянки, яка є предметом порушення, що робить не можливим кваліфікацію дій позивачки, встановлення факту заподіяння шкоди та визначення її розміру;

- яким способом вчинено самовільне зайняття земельної ділянки, з огляду на те, що таке передбачає активні дії субєкта.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 17 травня 2017 року ( а.с. 4) не було дотримано процедуру зазначення місця проживання свідків, прізвища яких зазначено у даному протоколі.

Уповноваженим інспектором належно не зясовано місце проживання позивача, що унеможливило своєчасне направлення процесуальних документів. Перед здійсненням акту обстеження земельної ділянки уповноваженим інспектору слід було зясувати інформацію щодо приналежності спірної земельної ділянки землям комунальної власності. Оскільки на стадії апеляційного розгляду було долучено документи, що засвідчують згоду Обласного комунального агролісогоподарського підприємства «Івано-Франківськ агроліс» Надвірнянського спеціалізованого агролісгоспу щодо надання визначеної земельної ділянки без вилучення та зміни цільового призначення ПП « Лістер» для проведення розвідувальних робіт. Уповноваженим інспектором не складено картографічного зображення спірної земельної ділянки на час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що при винесенні постанови про адміністративне правопорушення № 4.1-17/4 від 31 травня 2017 року відповідачем не було дотримано процедури складення акту обстеження земельної ділянки та протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що відповідач діяв без дотримання наданих законодавством повноважень, що є підставою для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що при винесенні спірної постанови у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, уповноважений інспектор Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області діяв з порушенням наданих йому повноважень.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 271, 229, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.09.2017 року у справі № 348/1438/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає. (стаття 272 КАС).

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повне судове рішення складено 08.02.2018 року.