Справа № 351/1994/17
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/12203/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань: Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2017 року (суддя Калиновський М.М., у м. Снятині) у справі № 351/1994/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати дії Управління соціального захисту населення Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області неправомірними при виплаті щорічної допомоги на оздоровлення та зобов'язати виплатити недоплачені кошти на щорічну допомогу на оздоровлення за 2014-2016 роки вирходячи із розміру 5 мінімальних заробітних плат встановленої Законом України «Про Державний бюджет України» на момент виплати. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І, інвалід ІІІ групи, захворювання пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи і відповідно має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.11.2017 в задоволенні позову відмовлено.

Із цією постановою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку, вважає що рішення є не законним, просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на пріоритетність законів над підзаконними нормативно-правовими актами, тому нарахування одноразової щорічної допомоги на оздоровлення повинно здійснюватися в розмірі встановленому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

Представник відповідача подав заперечення на апеляційну скаргу, в якій просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін та розглядати справу без його участі.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності без переогляду у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що виплата щорічної допомоги на оздоровлення повинна виплачуватись згідно Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2016. № 760, а не відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 99 КАС України (в редакції чинній на момент винесення постанови суду першої інстанції) встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 цієї статті (в редакції чинній на момент винесення постанови суду першої інстанції), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення закріплено в ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України (в редакції чинній на час розгляду заяви судом першої інстанції).

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України (в редакції чинній на момент винесення постанови суду першої інстанції), адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Пунктом 10 Розділу VIІ «Перехідних положень» КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 1 ст. 319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених статтею 240 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, зокрема з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, дійшов до висновку про те, що позовні вимоги необхідно залишити без розгляду, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, оскільки позивач звернувся до суду 04.10.2017 із позовом про виплату недоплаченої за 2014 - 2016 роки щорічної допомоги на оздоровлення та не надав доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування та залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 123, 229, 240, 243, 250, 313, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2017 року скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Повне судове рішення складено 12.02.2018