Справа № 804/5853/17
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 р. справа № 804/5853/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чорної В. В.
при секретарі Сітайло О.В.
за участю:
представника позивача представника відповідача Петренко Я.В. Малютіній В.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Про» до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків про визнання протиправним та скасування рішення № від 28.08.2017 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, -

в с т а н о в и в:

13 вересня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс Про» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати протипраним та скасувати рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 28.08.2017 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

В обґрунтування позову, позивач посилається на безпідставність та необґрунтованість оскаржуваного рішення № від 28.08.2017 р. Як слідує з позовної заяви, в березні 2017 року позивачем було помилково перераховано належні до сплати суми єдиного внеску на інший рахунок, а саме: замість рахунку Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - на рахунок Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у м.Києві. При цьому, самостійно виявивши помилку, ТОВ «Сервіс Про» було надіслано заяву №14/04/17 від 28.04.2017 р. на перерахування коштів, помилково сплачених за зобов'язаннями з єдиного внеску за лютий 2017 року, на належний рахунок, внаслідок чого зазначені кошти були переведені на рахунок Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби. Отже, помилкове перерахування позивачем коштів не призвело до ненадходження коштів до бюджету, оскільки з дати перерахунку коштів фактично відбулось вилучення коштів позивача, призначених для сплати в якості єдиного внеску, у зв'язку з чим, позивач вважає виконаним з його боку обов'язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, передбачений п.3 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Також, позивач вважає, що помилка в реквізитах платежу єдиного внеску не впливає на своєчасність сплати платником єдиного внеску до бюджетних чи небюджетних рахунків, тому підстав для застосування відповідачем штрафних санкцій та пені немає. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить скасувати рішення відповідача № від 28.08.2017 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску (а.с.4-10).

Відповідач позовні вимоги не визнав, у письмових запереченнях проти адміністративного позову зазначив, що по особовому рахунку ТОВ «Сервіс Про» встановлено несвоєчасну сплату грошових зобов'язань з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за лютий 2017 року, а саме: сплата відбулась 28.04.2017 року, в той час як граничим терміном сплати є 20.03.2017 року. У звязку з чим, до позивача було застосовано фінансові санкції та нараховано пеню за кожен день прострочки за період з 21.03.2017 р. по 28.04.2017 р. Посилаючись на правомірність оскаржуваного рішення з наведених вище підстав, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 44-45).

В судовому засіданні 13.12.2017 року представник позивача за довіреністю Петренко Я.В. позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача за довіреністю Малютіна В.Е. просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, наведені у запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс Про» зареєстровано 30.04.2014 року та перебуває на податковому обліку в Дніпропетровському управлінні Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, зокрема, як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В період з 22.02.2017 р. по 15.03.2017 р. позивачем, згідно платіжних доручень № 222 від 22.02.2017 р., № 15 від 07.03.2017 р., № 31 від 09.03.2017 р., № 32 від 09.03.2017 р., № 43 від 10.03.2017 р., № 51 від 13.03.2017 р., № 55 від 14.03.2017 р. та № 59 від 15.03.2017 р. (а.с. 15-22), здійснено сплату єдиного соціального внеску (код платежу 50020100) за лютий 2017 року в загальному розмірі 284 563,12 грн. на розрахунковий рахунок Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби м.Києва (№ 2810).

18.04.2017 року ТОВ «Сервіс Про» подано до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби заяву № 14/04/17 від 14.04.2017 р. про помилкове перерахування коштів згідно платіжних доручень №222 від 22.02.2017 р., №15 від 07.03.2017 р., №31 від 09.03.2017 р., № 32 від 09.03.2017 р., №43 від 10.03.2017 р., № 51 від 13.03.2017 р., №55 від 14.03.2017 р. та № 59 від 15.03.2017 р. зі сплати єдиного соціального внеску на рахунок № 2810 із проханням про перерахування наведеної суми на рахунок № 2801 (отримувач - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби) (а.с.23-24).

30.05.2017 року Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до ТОВ «Сервіс Про» застосовано штраф у розмірі 47 855,85 грн. (20% з 01.01.2015р.) та нараховано пеню у розмірі 8 480,28 грн. (0,1 % суми недоїмки) за період з 21.03.2017 р. до 28.04.2017 р., всього на загальну суму 56 336, 13 грн. (а.с. 25-26).

Вказане рішення було оскаржено ТОВ «Сервіс Про» в адміністративному порядку. Рішенням Державної фіскальної служби України № 15087/6/99-99-11-02-02-25 від 12.07.2017 року рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби скасовано та зобов'язано відповідача прийняти нове рішення згідно вимог законодавства. В мотивувальній частині даного рішення зазначено, що відповідачем при здійсненні розрахунку штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску не враховано, що ТОВ «Сервіс Про» 18.04.2017 року подало заяву про перерахування помилково сплачених коштів, з наступного дня за поданням якої органом доходів і зборів не застосовується штрафна санкція та не нараховується пеня (а.с. 27-33).

28.08.2017 року Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято нове рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким ТОВ «Сервіс Про» зобов'язано сплатити кошти на загальну суму 54 790, 76 грн., у тому числі штраф у розмірі 47 855,85 грн. (20% з 01.01.2015р.) за період з 21.03.2017 р. до 28.04.2017 р., та пеня у розмірі 6 934,91 грн. (0,1 % суми недоїмки) за період з 21.03.2017 р. до 18.04.2017 р. (а.с. 13-14).

Не погодившись з рішеннями податкового органу про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасне перерахування єдиного внеску, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

Встановивши обставини справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Відносини, що виникають з приводу забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, регулюються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (надалі - Закон № 2464).

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 1 Закону № 2464, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 4 Закону № 2464, платниками єдиного внеску є, в тому числі, роботодавці: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464 визначено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Абзацом 1 частини 8 статті 9 Закону №2464 передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно з частиною 11 статті 9 Закону № 2464, у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

При цьому, законодавцем не визначено випадки застосування до платника фінансових санкцій за сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування вчасно, але на помилковий рахунок, що мало місце в даних правовідносинах.

Підпунктом 2 пункту 10 статті 9 Закону № 2464 визначено, що днем сплати єдиного внеску вважається: у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом з сумою коштів у готівковій формі.

Відповідно до частини 4 та 5 статті 45 Бюджетного кодексу України, податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).

Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що днем сплати платником податку єдиного соціального внеску є день подання квитанції на оплату єдиного соціального внеску та її прийняття банком.

Процедура зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення платникам, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску унормована Порядком зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів № 6 від 16.01.2016 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.02.2016 р. за № 193/28323.

Так, в силу пункту 5 Порядку № 6, повернення коштів здійснюється у випадках помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на рахунок з обліку доходів бюджету.

Повернення коштів здійснюється на підставі заяви платника про таке повернення у випадку, передбаченому підпунктом 3 пункту 5 цього Порядку. Заява подається до органу доходів і зборів за місцем обліку помилково сплачених коштів у довільній формі із зазначенням суми та напряму повернення. Помилково сплачені суми у випадках, передбачених підпунктами 3 та 4 пункту 5 цього Порядку, підлягають поверненню з урахуванням положень статті 43 Податкового кодексу України та пункту 12 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Згідно з пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

З системного аналізу вищезазначених норм слідує, що для визначення правильності нарахування штрафу та пені, обов`язково слід встановити факт невиконання платником єдиного внеску обов`язку по сплаті сум внеску, а також розмір недоїмки, на який нараховано штраф та пеню.

Матеріалами справи підтверджено факт сплати позивачем єдиного соціального внеску за лютий 2017 року в загальному розмірі 284 563,12 грн. - зокрема, згідно платіжних доручень №222 від 22.02.2017 р., № 15 від 07.03.2017 р., №31 від 09.03.2017 р., № 32 від 09.03.2017 р., №43 від 10.03.2017 р., № 51 від 13.03.2017 р., № 55 від 14.03.2017 р. та № 59 від 15.03.2017 р. (а.с. 15-22).

Отже, станом на 21.03.2017 року ТОВ «Сервіс Про» були проведені передбачені законом відрахування до державного бюджету зі сплати єдиного внеску за лютий 2017 року в сумі 284 563,12 грн.

Разом з цим, зазначені кошти були помилково сплачені позивачем на невідповідний рахунок (замість рахунку Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рахунок Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у м.Києві). На підставі листа платника № 14/04/17 від 14.04.2017 р., податковим органом 28.04.2017 року здійснено перекид коштів на належний рахунок.

При цьому, суд зауважує, що помилкове зазначення у платіжному дорученні платником єдиного внеску номеру рахунку, який також використовується для сплати грошових зобов'язань, але іншим територіальним органом фіскальної служби, не може означати несплату або несвоєчасну сплату підприємством суми грошового зобов'язання з єдиного внеску, оскільки в даному випадку відсутній факт невиконання платником єдиного внеску обов`язку по сплаті сум внеску, а відтак, відсутні і підстави для застосування штрафних санкцій та пені, передбачених статтею 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Оцінюючи правомірність дій та рішень суб'єкта владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Прийняття рішень, вчинення дій суб'єктами владних повноважень передбачає, зокрема, дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (дії), є критерієм, який випливає з принципу пропорційності (адекватності). Дотримання принципу пропорційності особливо важливе при прийнятті рішень або вжитті заходів, які матимуть вплив на права, свободи та інтереси особи. Метою дотримання цього принципу є досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямовані рішення або дії суб'єкта владних повноважень, та інтересами конкретної особи. Принцип пропорційності, зокрема, передбачає, що:

- здійснення повноважень, як правило, не повинно спричиняти будь-яких негативних наслідків, що не відповідали б цілям, які заплановано досягти;

- якщо рішення або дія можуть обмежити права, свободи чи інтереси осіб, то такі обмеження повинні бути виправдані необхідністю досягнення більш важливих цілей;

- несприятливі наслідки для прав, свобод та інтересів особи внаслідок рішення чи дії суб'єкта владних повноважень, повинні бути значно меншими від тієї шкоди, яка могла б настати за відсутності такого рішення чи дії;

- для досягнення суспільно-корисних цілей необхідно обирати найменш «шкідливі» засоби.

Принцип пропорційності має на меті досягнення балансу між публічним інтересом та індивідуальним інтересом особи, а також між цілями та засобами їх досягнення.

Враховуючи, що позивачем вчасно та в повному обсязі виконані зобов'язання зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а при виявленні помилкового направлення коштів на рахунок іншого податкового органу вжито всіх залежних від нього заходів для перерахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на належний рахунок, накладення штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасне перерахування сум єдиного внеску, зважаючи на добросовісність дій позивача, порушує принцип пропорційності.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на сукупність викладених обставин, зважаючи на те, що позивачем сплачено єдиний внесок у межах законодавчо встановлених термінів шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки податкового органу, а також з огляду на те, що сплата сум єдиного внеску на помилково зазначений рахунок не спростовує сам факт своєчасної сплати позивачем єдиного внеску, суд приходить до висновку, що рішення № від 28.08.2017 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску є протиправним та підлягає скасуванню.

Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 600,00 грн, сплачений при поданні до суду адміністративного позову згідно платіжного доручення № 4083 від 11.09.2017 р. (а.с. 3).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Про» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 28.08.2017 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Стягнути з Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби за рахунок його бюджетних асигнувань судовий збір, сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс Про» () при зверненні до суду згідно платіжного доручення № 4083 від 11.09.2017 р. в сумі 1 600,00 грн (тисяча шістсот гривень).

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 19 грудня 2017 року.

Суддя В.В. Чорна