Справа № 817/1943/17
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2018 року

м. Рівне

№817/1943/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Дубенського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до Приватного акціонерного товариства «Дубенський завод гумово-технічних виробів» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах.

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Дубенського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі іменується – позивач) до Приватного акціонерного товариства «Дубенський завод гумово-технічних виробів» (далі іменується – відповідач), в якому позивач просить суд стягнути на його користь суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах за період з квітня по листопад 2017 року у загальному розмірі 14785 грн. 90 коп.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі іменується - Закон України №1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, повинні вносити до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій. Позивач зазначає у позові, що відповідач не виконує вказані зобов'язання, в результаті чого витрати за нараховані та виплачені пенсії працівникам підприємства, за період з квітня по листопад 2017 року у загальному розмірі 14785 грн. 90 коп., залишились невідшкодованими.

Відповідач заперечив проти позову, вказав, що існують розбіжності між сумами, вказаними в розрахунках, та сумами, відображеними у протоколах про призначення пенсій, про що підприємство не було повідомлене. Крім того, відповідач вказує, що позивач не має достатніх повноважень на подання позову про стягнення даної заборгованості. Тому, відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою судді від 11.12.2017 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 13.02.2018, не прибув, подав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання, не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Таким чином, суд дійшов до висновку про наявність підстав для розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з’ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з’ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Дубенський завод гумово-технічних виробів» пройшло процедуру державної реєстрації, а відтак набуло правового статусу суб'єкта господарювання в розумінні статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців» від 15.05.2003 №755-IV, є платником збору та страхувальником згідно приписів статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97.

Як встановлено з матеріалів справи, працівникам підприємства призначена та виплачується пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями протоколів про призначення пенсії, уточнюючих довідок про характер та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах (а.с.50-53).

Судом з'ясовано, що позивач надсилав на адресу відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що підтверджується відповідними копіями розрахунків та доказами їх направлення на адресу відповідача (а.с.10-14). Проте, сума заборгованості відповідачем сплачена не була та на дату розгляду справи за період з квітня по листопад 2017 року становить 14785 грн. 90 коп. Доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначений розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663 (далі іменується - Інструкція №21-1).

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції №21-1 встановлено, що платниками страхових внесків є підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

В пункті 6 Інструкції №21-1 зазначено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України ), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Надсилання позивачем та отримання відповідачем розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах, підтверджується наявними у матеріалах справи копіями поштових повідомлень.

Пунктом 6.7 Інструкції №21-1 встановлено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підтверджується наявність у відповідача зобов'язання по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по пенсіонерам, яке відповідачем виконане не було.

Зазначені розрахунки складені з дотриманням позивачем всіх необхідних вимог Інструкції №21-1. Розмір сум відшкодування фактичних витрат на витрату та доставку пенсій по вказаних пенсіонерах визначено позивачем з дотриманням вимог Закону України №1058-IV та Інструкції №21-1.

Фактична виплата пенсій підтверджується витягом із списку на зарахування пенсій на поточні рахунки пенсіонерів в ПАТ «Укрсиббанк» та АТ «Ощадбанк» (а.с. 54-55).

Відповідач не оскаржив розрахунки у встановленому законом порядку, а тому вони є узгодженими та обов'язковими для виконання, тобто вказані витрати підлягають стягненню з відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які підлягають задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та фактичними обставинами справи, а тому суд оцінює їх критично.

Щодо наявності у позивача повноважень на стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, то суд зазначає, що підпунктом 2 пункту 4 Положення про Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління затверджене Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2 (далі - Положення), управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань забезпечує надходження від сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства.

Згідно з підпунктом 9 пункту 4 Положення, управління Фонду здійснює стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

Одночасно суд зауважує, що Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013 №8 встановлено, що спір управління Пенсійного фонду України з роботодавцем про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, Дубенське об’єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області наділене адміністративною процесуальною правоздатністю щодо звернення до суду з адміністративним позовом про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Щодо розбіжностей у розмірах призначених пенсій та пенсій, зазначених у розрахунках, то відповідно до пункту 6.7 Інструкції №21-1 у разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Пунктом 6.4 Інструкції №21-1 передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відтак, повідомлення підприємства органами Пенсійного фонду України про перерахунок пенсії здійснюється шляхом надсилання нового розрахунку у зазначені вище строки.

Таким чином, судом встановлено, що Дубенське об’єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області повідомляло відповідача про зміни у розмірах пенсій шляхом надсилання розрахунків.

Крім цього, суд зазначає, що посилання ПАТ «Дубенський завод ГТВ» у своєму запереченні проти адміністративного позову на розбіжності у сумах, неповідомленні про перерахунок пенсій спростовується наявними в матеріалах справи доказами. При цьому, відповідач не заперечує факт отримання пільгових пенсій працівниками підприємства, факт отримання товариством розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Питання щодо розподілу судових витрат не підлягає вирішенню судом, оскільки відповідно до пункту 18 частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» (в редакції до 15.12.2017), позивач на момент звернення до суду з адміністративним позовом був звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов – задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Дубенський завод гумово-технічних виробів» (, індекс 35600, місто Дубно, вулиця Млинівська, 69) на користь Дубенського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, у розмірі 14785 (чотирнадцять тисяч сімсот вісімдесят п’ять) грн. 90 (дев’яносто) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 13 лютого 2018 року.

Суддя Недашківська К.М.