Справа № 336/4700/17(2-а/336/451/2017)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2018 рокусправа № 336/4700/17(2-а/336/451/2017)
Суддя І інстанції Галущенко Ю.А.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий-суддя Чепурнова Д.В.
судді: Мельника В.В. Сафронової С.В.
за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- зобов`язати Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя нарахувати пенсію за віком при її призначенні з 03 липня 2017 року ОСОБА_1 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузі економіки України за 3 останні роки, що передують року його зверненню за пенсією (2014, 2015, 2016 роки), який становить 3764,40 грн., зарахувати додатково до страхового стажу період проходження військової служби з 01 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року та заробіток (грошове забезпечення) за період військової служби з 01 вересня 2015 року по 31 травня 2016 року, а також провести відповідний перерахунок та доплату ОСОБА_1 недоотриманих сум пенсії з дня її призначення.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2017 року в позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована відсутністю підстав для застосування при призначенні пенсії за віком середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до відомостей зазначених у військовому квитку позивача серії НОМЕР_1 , в період з 30.10.1979 року по 16.03.2005 року позивач безперервно проходив військову службу у Збройних Силах.

З 17 березня 2005 року позивачу була призначена та виплачувалась пенсія за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У відповідності до записів трудової книжки НОМЕР_2 позивач з 17.03.2005року по теперішній час продовжує працювати. Та з 15.08.2015 року призваний на військову службу по мобілізації на особливий період та з цієї дати перебуває на військовій службі у Зброїних силах України.

19 липня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про проведення на предмет законодавству показника середньої заробітної плати та страхового стажу при розрахунку розміру пенсії, призначеної на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наслідком якого зробити відповідний перерахунок пенсії з дня призначення та здійснити відповідну доплату.

Листом від 21 липня 2017 року №265/Ц-1 Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відмовило у здійсненні зазначеного перерахунку.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Статтею 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено наступні види державних пенсій, які призначаються, за цим Законом: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, як встановлено судом, ОСОБА_1 первинно було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивач звернувся вперше.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача, оскільки останній мав здійснити призначення позивачу пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік, адже в даному випадку відповідачем фактично призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вперше, а тому при обчисленні розміру пенсії має бути застосований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Щодо не зарахування при обчисленні розміру пенсії період проходження військової служби з 01 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року до загального страхового стажу та заробітку (доходу) отриманого за період проходження військової служби в Збройних силах України з 01 вересня 2015 року по 31 грудня 2016 року включно, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 17 статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції вищезазначеного Закону від 03.04.2007р. №857-V) визначено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи рядового і начальницького складу.

Пунктом 2 статті 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону від 03.04.2007р. №857-V) визначено, зокрема, що страхувальниками відповідно до цього закону є, зокрема, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення для осіб, зазначених у пункті 17 статті 11 цього Закону(тобто військовослужбовцям).

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Судом встановлено, що у спірний період з 01.09.2015 року по 31.05.2016 року позивач проходив військову службу по мобілізації та отримував доходи (грошове забезпечення) у Запорізькому обласному військовому комісаріаті.

Виходячи із вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що період військової служби позивача з 01 вересня 2015 року по 31 травня 2016 року повинен був бути зарахований як до страхового стажу, так і для врахування доходів при обчисленні розміру пенсії.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова