Справа № 826/24505/15
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 лютого 2018 року № 826/24505/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Власенкової О.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Чорноморський паливний термінал»

(далі також - позивач, ПАТ «Чорноморський паливний термінал»)

до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі також -

відповідач)

третя особа Служба безпеки України,

про часткове визнання протиправним і скасування наказу від 15.09.2015

№1142

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Іллічівський паливний термінал» звернулось до суду з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства економічного розвитку України від 15.09.2015 №1142 в частині застосування до ПАТ «Іллічівський паливний термінал» спеціальної санкції - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з протоколом загальних зборів акціонерів приватного акціонерного товариства «Іллічівський паливний термінал» від 05.04.2016 №1/2016 назву указаного товариства змінено на приватне акціонерне товариство «Чорноморський паливний термінал».

Позов вмотивовано тим, що на підставі подання Служби безпеки України Міністерством економічного розвитку і торгівлі України прийнято наказ від 15.09.2015 №1142, яким щодо позивача у 40-денний строк з дня набрання чинності цим наказом підлягає застосуванню спеціальна санкція - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності. Підставою для застосування санкції є порушення статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» при проведенні розрахунків із компанією Pontreen Trading Limited (Британські Віргінські острови) на суму 10 921 860,00 грн.

Згідно з доводами позивача санкцію застосовано необґрунтовано, оскільки ні ініціатором застосування санкції, ні відповідачем не враховано того, що:

- з метою усунення порушення Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» позивачем вживалися заходи шляхом звернення до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з позовом від 02.12.2014 про стягнення з компанії Pontreen Trading Limited (Британські Віргінські острови) заборгованості за договором;

- станом на час прийняття оскаржуваного наказу порушення вищевказаного Закону України було усунуте, кошти перераховані боржником на рахунок позивача 05.08.2015, тобто до дати прийняття наказу про застосування санкції.

У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач щодо позову заперечив, стверджуючи, що в установленому законом порядку прийняв оскаржуваний наказ на підставі подання Служби безпеки України та з урахуванням листа Національного банку України про порушення позивачем Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Тому підстави для визнання протиправним та скасування цього наказу відсутні.

У судовому засіданні представник відповідача щодо позову заперечив з підстав, викладених у письмовому запереченні, просив відмовити у задоволенні позову, стверджуючи, що діяв правомірно на підставі оформленого належним чином подання Служби безпеки України.

Третя особа в письмовому поясненні зазначила, що в установленому порядку на підставі листів Національного банку України про порушення позивачем вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» звернулася до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з поданням про застосування до позивача санкції - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності, що відповідає приписам статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність». Вважає оскаржуваний наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України правомірним.

Представник третьої особи в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є суб'єктом господарювання в Україні та займається наданням послуг нерезидентам України по перевантаженню нафти та нафтопродуктів з одного виду транспорту на інший.

Наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 15.09.2015 №1142 до позивача за порушення статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» у 40-денний строк з дня набрання чинності цим наказом застосовано спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до преамбули цього наказу його видано відповідно до статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» на підставі подання Служби безпеки України, яким Міністерство економічного розвитку і торгівлі України повідомлено про порушення позивачем вимог Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Так, згідно з поданням від 10.09.2015 №8/1/2-13207ДСК Служба безпеки України повідомила відповідача про те, що між ПАТ «Іллічівський паливний термінал» та компанією нерезидентом Pontreen Trading Limited (Британські Віргінські острови) укладено договір від 02.02.2009 №IFT/T/M/R щодо експорту товарно-матеріальних цінностей.

На виконання умов цього договору ПАТ «Іллічівський паливний термінал» поставив товар на адресу іноземного підприємства. Проте, відповідно до умов договору кошти на рахунок вітчизняного товариства у встановлений термін перераховано не в повному обсязі, в результаті чого у ПАТ «Іллічівський паливний термінал» виникла заборгованість на суму 10 921 856,28 грн., що підтверджується листом Національного банку України від 20.08.2015 №25-01002/59218, у зв'язку з чим висловлено прохання про застосування спеціальної санкції у вигляді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності позивача.

Листом від 20.08.2015 №25-01002/59218 Національний банк України повідомив Службу безпеки України про те, що за даними статистичної звітності, яка надається уповноваженими банками Національному банку України, станом на 01.08.2015 ПАТ «Іллічівський паливний термінал» є порушником статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

У листі від 24.09.2015 №414, адресованому Службі безпеки України, копію якого також направлено на адресу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, позивач повідомив Службу безпеки України про те, що станом на 01.08.2015 дійсно мала місце прострочена сума заборгованості в розмірі 730 356,60 дол.США, яка виникла за послуги надані згідно з укладеними договорами між ПАТ «Іллічівський паливний термінал» та Компанією Pontreen Trading Limited (Британські Віргінські острови) в період з 31.07.2014 по 31.01.2015. Проте зазначена сума сплачена боржником, 05.08.2015 кошти надійшли на відповідний розподільчий гривневий рахунок ПАТ «Іллічівський термінал», а потім - на його поточний рахунок, всього надійшло 15 859 061,08 грн., або 730 356,60 дол.США. На підтвердження викладеного суду надано копії відповідних документів.

З урахуванням викладеного позивач просив зняти тимчасову спеціальну санкцію.

З аналогічним листом від 13.11.2015 №493 про зняття тимчасової спеціальної санкції позивач звернувся до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, зазначивши, що привів свою діяльність у відповідь із нормами законодавства та усунув порушення, що стали підставою для застосування санкції.

Листами від 02.10.2015 №4102-11/32691-05 та від 25.11.2015 №4102-11/39347-05 Міністерство економічного розвитку і торгівлі України звернулося до Служби безпеки України стосовно розгляду питання та висловлення позиції щодо можливості про скасування або тимчасового зупинення спеціальної санкції, застосованої до ПрАТ «Іллічівський паливний термінал».

Листом від 07.12.2015 №8/1/2-17496 Служба безпеки України повідомила Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, що питання скасування дії спеціальної санкції буде розглянуте у разі отримання листів обслуговуючих банків щодо відсутності заборгованості за зовнішньоекономічними контрактами ПАТ «Іллічівський паливний термінал».

Вирішуючи цей спір, суд виходить із такого.

Правові засади здійснення в Україні зовнішньоекономічної діяльності визначені Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність» (далі - Закон).

Відповідно до статі 3 Закону до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, поміж іншого, віднесено юридичні особи, зареєстровані як такі в Україні і які мають постійне місцезнаходження на території України (підприємства, організації та об'єднання всіх видів, включаючи акціонерні та інші види господарських товариств, асоціації, спілки, концерни, консорціуми, торговельні доми, посередницькі та консультаційні фірми, кооперативи, кредитно-фінансові установи, міжнародні об'єднання, організації та інші), в тому числі юридичні особи, майно та/або капітал яких є повністю у власності

За змістом статті 5 Закону всі суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають рівне право здійснювати будь-які її види, прямо не заборонені законами України, незалежно від форм власності та інших ознак.

Втручання державних органів у зовнішньоекономічну діяльність її суб'єктів у випадках, не передбачених цим Законом, в тому числі і шляхом видання підзаконних актів, які створюють для її здійснення умови гірші від встановлених в цьому Законі, є обмеженням права здійснення зовнішньоекономічної діяльності і як таке забороняється.

Згідно з частиною першою статті 32 Закону Україна як держава і всі суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності та іноземні суб'єкти господарської діяльності несуть відповідальність за порушення цього або пов'язаних з ним законів України та/або своїх зобов'язань, які випливають з договорів (контрактів), тільки на умовах і в порядку, визначених законами України.

Відповідно до статі 35 Закону суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності несуть відповідальність у видах та формах, передбачених статтями 33 і 37 цього Закону, іншими законами України та/або зовнішньоекономічними договорами (контрактами

До суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності може бути застосовано санкцію у вигляді тимчасового зупинення права здійснення такої діяльності у випадках порушення чинних законів України, що стосуються цієї діяльності, згідно зі статтею 37 цього Закону.

За змістом статті 37 Закону визначено, що до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності застосовується спеціальна санкція - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення такими суб'єктами цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій.

Санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду. Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.

Подання щодо застосування санкцій повинно містити такі дані: найменування та реквізити суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб'єктів господарювання - мовою країни їхнього місцезнаходження), відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України, вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати, найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство, іншу доцільну інформацію.

Статтею 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» встановлено, що виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Відтак, у випадку порушення суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» до нього можуть бути застосовані санкції, передбачені статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Порядок застосування (скасування, зміни виду, тимчасового зупинення дії) Міністерством економічного розвитку і торгівлі України спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону, до українських суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності визначено Положенням про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», затверджене наказом Міністерства економіки України від 17.04.2000 №52 (далі - Положення №52).

Пунктом 1.1 Положення №52 передбачено, що спеціальні санкції - індивідуальний режим ліцензування або тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності застосовуються Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності за поданням органів державної податкової та контрольно-ревізійної служб, митних, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг та Національного банку України або за рішенням суду.

Санкції застосовуються Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, що порушили Закон України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та пов'язані з ним закони України, зокрема в разі порушення суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності валютного, митного, податкового, іншого законодавства, що встановлює певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій, та в разі проведення ними дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки (п.1.2 Положення №52).

Згідно з п.4.8. Положення №52 про застосування санкцій, передбачених статтею 37 Закону видається наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, у якому вказуються норми чинного законодавства, які було порушено, матеріали, на підставі яких видано наказ, реквізити суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, до яких застосовані санкції, та вид санкції, дата, з якої санкція починає діяти

Таким чином, виявивши порушення вимог законодавства суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, Служба безпеки України має право звертатись із поданням про застосування спеціальних санкцій; у свою чергу Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, отримавши відповідне подання, яке відповідає вимогам Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», не має підстав для нерозгляду чи відхилення такого подання.

Аналогічну правову позицію висловив і Вищий адміністративний суд України в постанові від 28.02.2013 №К/9991/1264/12 та в ухвалах від 25.04.2013 №К/9991/96647/11 та від 17.10.2013 №К/9991/2690/11.

За висновком суду подання Служби безпеки України від 10.09.2015 №8/1/2-13207ДСК відповідає вимогам частини третьої статті 37 Закону та містить наступні дані: найменування та реквізити суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб'єктів господарювання - мовою країни їхнього місцезнаходження), відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України, вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати, найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство, іншу доцільну інформацію.

Відтак, у відповідача були наявні всі обґрунтовані підстави для прийняття оскаржуваного наказу в частині застосування до позивача спеціальної санкції.

При цьому факт наявності порушення статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» при проведенні розрахунків із компанією Pontreen Trading Limited (Британські Віргінські острови) позивач не заперечує.

А сам факт усунення ним цього порушення станом на час до прийняття оскаржуваного наказу не звільняє його від відповідальності за це порушення.

За наведених обставин суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваного наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо застосування до позивача спеціальної санкції, тому підстави для визнання його протиправним та скасування у суду відсутні.

При цьому доцільно зауважити, що вжиття позивачем усіх можливих практичних заходів на усунення порушень вимог законодавства і приведення своєї діяльності у відповідність із законами України, не свідчить про протиправність оскаржуваного наказу відповідача, а може бути підставою для скасування дії застосованої санкції відповідно до частини дванадцятої статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

З огляду на викладене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 292-297 з урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Суддя О.О. Власенкова