Справа № 802/47/18-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 лютого 2018 р. Справа № 802/47/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Альчука Максима Петровича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Вінницькій області, в якому просить: визнати незаконною та скасувати відмову ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Вінницькій області за № П-20645/0-11213/6-17 від 06.12.2017р.; зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути письмову заяву від 22.02.2017 року та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 гектара, яка розташована на території Дахталійської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, за межами населеного пункту.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що в лютому 2017 року вона звернулась до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Вінницькій області із письмовою заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 гектара, за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення на території Дахталійської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, за межами населеного пункту. ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 07.04.2017р. за № 0-2-0.3-5139/2-17, відповідач повідомив позивача про те, що місце розташування земельної ділянки зазначене на графічних матеріалах не відповідає схемі землеустрою документації із формування території сільської ради, а також не містить обґрунтованих рішень організації раціонального використання та охорони земель, а саме здійснюється перерозподіл земель без врахування потреби сільського господарства та розвитку території. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.06.2017 року по справі № 802/712/17-а, яка набула законної сили 11.10.2017 року, визнано незаконною та скасовано відмову ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Вінницькій області за № П-3262/0-1994/6-17 від 05.05.2017р., а також зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути письмову заяву позивача від 22.02.2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 гектара, яка розташована на території Дахталійської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, за межами населеного пункту. Після повторного розгляду заяви позивача від 22.02.2017 року, листом ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 06.12.2017р. за № П-20645/0-11213/6-17, відповідач повідомив позивача про те, що формування об'єкта на підставі проекту землеустрою щодо відведення буде суперечити схемі землеустрою, що міститься у технічній документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Дахталійської сільської ради, адже поділ земельної ділянки має здійснюватись за технічною документацією щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. Також позивач зазначає, що у зв'язку із тим, що формування проінвентаризованої земельної ділянки буде здійснюватись із встановленням нового цільового призначення, а саме для ведення особистого селянського господарства, тому в даному випадку відведення земельної ділянки позивачу безоплатно у власність із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства повинно здійснюватись шляхом виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки згідно ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України. Одночасно додала, що зміна цільового призначення (використання) земельної ділянки сільськогосподарського призначення потребує обов'язкового дотримання механізму такої зміни, визначеного Порядком зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року № 502, згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 08.04.2015 року у справі № 6-32цс15. Також позивач вказала, що ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області із спірної земельної ділянки громадянам надавалися дозволи на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано у власність громадянам земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства по 2,00 гектари в порядку безоплатної приватизації.

Ухвалою суду від 10.01.2018 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 17.01.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 01.02.2018 року в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за участі його представника відмовлено.

До суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, згідно якого представник заперечує проти задоволення позову. Окремо зазначає, що позивач бажає отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою, однак земельна ділянка вже є сформованою згідно технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Дахталійської сільської ради, а тому подальші дії спрямовані на її розподіл мають здійснюватись за технічною документацією щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. Також зазначає, що земельні ділянки для особистого селянського господарства, фермерського господарства, городництва, садівництва не є окремою категорією цільового призначення земель, а лише видом використання земель в межах цільового призначення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 лютого 2017 року позивач звернулась до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Вінницькій області із письмовою заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 гектари, за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення на території Дахталійської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, за межами населеного пункту.

ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 07.04.2017р. за № 0-2-0.3-5139/2-17, відповідач повідомив позивача про те, що місце розташування земельної ділянки зазначене на графічних матеріалах не відповідає схемі землеустрою документації із формування території сільської ради, а також не містить обґрунтованих рішень організації раціонального використання та охорони земель, а саме здійснюється перерозподіл земель без врахування потреби сільського господарства та розвитку території.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.06.2017 року по справі № 802/712/17-а, яка набула законної сили 11.10.2017 року, визнано незаконною та скасовано відмову ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Вінницькій області за № П-3262/0-1994/6-17 від 05.05.2017р., а також зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути письмову заяву ОСОБА_1 від 22.02.2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 гектари, яка розташована на території Дахталійської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, за межами населеного пункту.

Після повторного розгляду заяви позивача від 22.02.2017 року, листом ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 06.12.2017р. за № П-20645/0-11213/6-17, відповідач повідомив про те, що формування об'єкта на підставі проекту землеустрою щодо відведення буде суперечити схемі землеустрою, що міститься у технічній документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Дахталійської сільської ради, адже поділ земельної ділянки має здійснюватись за технічною документацією щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. В зв'язку з чим позивачу повторно відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 гектари, яка розташована на території Дахталійської сільської ради Крижопільського району Вінницької області

Надаючи правову оцінку відмові у надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що викладена у листі ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 06.12.2017р. за № П-20645/0-11213/6-17, суд зважає на наступне.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність визначений статтею 118 ЗК України, зокрема частиною 6 передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 7 цієї статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч. 8 ст. 118 ЗК України).

Крім того, ч. 4 ст. 122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14.01.2015 року, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно з пп. 31, 50 п. 4 Положення Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи; погоджує в межах повноважень, передбачених законом, документацію із землеустрою.

Пунктом 7 Положення передбачено, що Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Оскільки спірна земельна ділянка належать до категорії земель сільськогосподарського призначення, саме до компетенції ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Вінницькій області відноситься розгляд питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок.

В свою чергу із положень статті 79-1 Земельного кодексу України слідує, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

- шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок;

- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом;

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

Із аналізу вищенаведених норм видно, що формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою, крім випадків, формування їх шляхом поділу чи обєднання раніше сформованих ділянок, що, в свою чергу, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 звертаючись до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Вінницькій області з відповідним клопотанням просила надати дозвіл, саме на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства державної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га на території Дахталійської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, за межами населеного пункту, яка вже є сформованою та їй присвоєно кадастровий номер :04:002:0632 (загальна площа земельної ділянки 38,3262 га), що підтверджується наданим суду витягом з технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок на території Дахталійської сільської ради Крижопільського району Вінницької області.

У звязку з чим, ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Вінницькій області 06 грудня 2017 року надано відповідь за вих. № П-20645/0-11213/6-17, якою повідомлено ОСОБА_1, що якщо земельна ділянка сформована, формування її можливо шляхом поділу чи обєднання раніше сформованих ділянок, що, в свою чергу, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

Суд акцентує увагу на тому, що земельна ділянка є сформованою та її подальше формування здійснюється лише за технічною документацією, а не за проектом землеустрою про що просить позивач.

Аналогічного висновку дійшла колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду у справі № 802/1596/17-а згідно ухвали від 14.12.2017 року.

За наведених обставин, враховуючи, що позивач звернувся із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо земельної ділянки, яка сформована, та її подальше формування (поділи чи об'єднання) здійснюється не на підставі проекту землеустрою, а за технічною документацією, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржувану відмову, викладену в листі від 06 грудня 2017 року надано відповідь за вих. № П-20645/0-11213/6-17 відповідач діяв у відповідності до норм чинного земельного законодавства, а тому відсутні підстави для визнання її протиправною та зобов'язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача та надати надання дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Щодо посилань позивача на те, що ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області із спірної земельної ділянки громадянам надавалися дозволи на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано у власність громадянам земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства по 2,00 гектари в порядку безоплатної приватизації.

Суд зазначає, що вказані дозволи надані громадянам на виконання та в межах постанови Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 802/1362/16-а, яка є обов'язковою до виконання. При цьому, суд не може надавати оцінку правовідносинам, які були предметом розгляду в іншій справі.

Щодо посилань позивача на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 08.04.2015 року у справі № 6-32цс15.

Вказані у даному рішенні висновки Верховного Суду України стосувалися дотримання встановленої процедури зміни цільового призначення земельних ділянок згідно Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року № 502, яка втратила чинність згідно постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2013 року № 154. При цьому ОСОБА_3 Судом України зазначено, що обов'язковою умовою дотримання встановленої процедури зміни цільового призначення земельної ділянки є складання або перепогодження проекту відведення земельної ділянки лише у випадку якщо зміні цільового призначення підлягає вся земельна ділянка, а не її частина.

З урахуванням викладеного та враховуючи бажання позивача отримати частину сформованої земельної ділянки, надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності повинно здійснюватися за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок без зміни цільового призначення земельної ділянки.

Одночасно суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

Пунктом "а" ч. 3 ст. 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно із ч. 1 ст. 33 Земельного кодексу України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року № 548 затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель (КВЦПЗ).

Згідно розділу ІІ КВЦПЗ землі сільськогосподарського призначення (землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей; землі, надані для діяльності у сфері надання послуг у сільському господарстві, та інше) секція А розділ 01.

Одним із видів земель сільськогосподарського призначення, зокрема є: для ведення особистого селянського господарства код КВЦПЗ 01.03.

Аналіз викладених норм законодавства свідчить про те, що земельні ділянки, призначенні для надання громадянам України для ведення особистого селянського господарства, є одним із видів використання з основним цільовим призначенням "землі сільськогосподарського призначення". При цьому, передача громадянам України вказаних земельних ділянок у межах цільового призначення для різних видів використання (для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства), здійснюється без зміни цільового призначення.

Враховуючи викладене, судом спростовується позиція позивача щодо можливості відведення земельної ділянки шляхом поділу раніше сформованих земельних ділянок на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки такий шлях поділу, згідно ч. 6 ст. 79-1 Земельного кодексу України та попереднього висновку суду, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Дослідивши усі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд доходить висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (24614, Вінницька область, Крижопільський район, с. Дахталія, вул. Шевченка, 9, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Вінницькій області (21027, м. Вінниця, вул. Келецька, 63, ) про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити дії, відмовити.

Судові витрати з відповідача не стягуються.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Вінницький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Альчук Максим Петрович