Справа № 591/886/18
Суддя: Грищенко О. В.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/886/18
Провадження № 2-а/591/236/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Грищенко О.В., за участю секретаря судового засідання Антипенко Н.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 Аззізі Ташрифзода,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Сумській області до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 Аззізі Ташрифзода про примусове видворення за межі території України та його затримання з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців, які незаконно перебувають на території України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 28 вересня 2016 року працівниками відділу організації запобігання нелегальної міграції, реадмісії та видворення УДМС України в Сумській області було виявлено громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 Аззізі Ташрифзода, який з 06 січня 2016 року незаконно перебуває на території України. В ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_2 Аззізі Ташрифзод , уродженець та громадянин ОСОБА_3. З 2010 року за межі України не виїздив. Мав на момент його виявлення документи: свідоцтво на повернення в республіку ОСОБА_3 №0297564, видане Посольством республіки ОСОБА_3 в Україні від 07.12.2015 року, термін дії якого встановлений до 06.01.2016 року. Паспортного документа не має, офіційно не працює, не навчається, проживає в Україні у м. Суми, за адресою вул. Реміснича буд. 21. кв. 20. За інформацією з системи «АРМОР» відносно відповідача у 2012 році було порушено кримінальні справи за ч.1 ст. 296 КК України (хуліганство) та ст. 304 КК України (втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність). Відповідача вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.04.2013 року було засуджено до позбавлення волі на строк 3 роки та звільнено від відбування покарання з випробувальним іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. До матеріалів справи про адміністративне правопорушення додавалася копія Ухвали Ковпаківського районного суду, яка набрала законної сили 30.10.2014 року (справа 592/10770/14-к), про звільнення відповідача від покарання призначеного вироком Ковпаківського районного суду від 02.04.2013 року.

Позивач вказує, що відповідач незаконно перебуває на території України, з питання оформлення документів, що підтверджують право проживання в України, не звертався, не покинув території України самостійно, а тому позивач просить примусово видворити відповідача за межі території України. Також, вважаючи, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення про примусове видворення, позивач просить затримати відповідача з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців, які незаконно перебувають на території України та звернути рішення до негайного виконання.

Відповідач ОСОБА_2 Аззізі Ташрифзод позов визнав частково, пояснив суду, що він розуміє, що незаконно знаходиться на території України, оскільки не оформив документів, які б надавали йому дозвіл на перебування в Україні. Пояснив, що це було зумовлено обєктивними причинами, що він не мав достатніх коштів для виїзду до країни походження, та мав інші обєктивні причини.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.09.2016 року працівниками УДМС України в Сумській області було виявлено громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 Аззізі Ташрифзода, який проживає на території України без документів на право проживання на території України (а.с.7).

Як вбачається з Свідоцтва на повернення в республіку ОСОБА_3 №0297564, виданого Посольством республіки ОСОБА_3 в Україні від 07.12.2015 року, термін дії його встановлений до 06.01.2016 року (а.с.12).

У зв'язку з цим постановою начальника УДМС України в Сумській області від 30 вересня 2016 року громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 Аззізі Ташрифзода було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП, з накладенням штрафу (а.с.13).

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме, ст. 1, визначено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Статтею 4 Закону передбачено підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Частинами 1, 2 ст. 16 цього ж Закону визначено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону передбачено що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Із пояснень відповідача вбачається, що він в 2010 році прибув на територію України, після чого не виїздив за її межі, та підтвердив, що не приймав заходів щодо легалізації свого перебування. Розуміє, що на території України перебуває незаконно.

Дана обставина підтверджується інформацією наданою Головним центром обробки спецінформації Державної прикордонної служби України, з якої вбачається, що громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_2 Аззізі Ташрифзода в період часу з січня 2017 року по січень 2018 року Державний кордон України не перетинав (а.с.19).

Статтею 26 Закону передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

30 вересня 2016 року УДМС України в Сумській області було прийняте рішення № 87 про примусове повернення з України до ОСОБА_3 ОСОБА_2 Аззізі Ташрифзода, яким останнього зобов'язано покинути територію України до 10 листопада 2016 року (а.с.21-22).

10 жовтня 2016 року відповідача було ознайомлено з вказаним рішенням про його примусове повернення з України, роз'яснено права та обов'язки, зобов'язано не пізніше 10 листопада 2016 року самостійно залишити територію України, а також останньому надано вичерпну інформацію про наслідки невиконання вищевказаного рішення, про що він поставив свій підпис на рішенні та особисто зазначив, що послуг перекладача не потребує (а.с.22 зворот).

Судом також встановлено з довідок, наданих позивачем, що відповідач притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 296, ст.304 КК України (а.с.8-11).

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду від 25.06.2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця і особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» роз'яснено, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Частиною 2 ст. 289 КАС України в редакції від 03.10.2017 року передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений ч.1 ст. 288 КАС України в редакції від 03.10.2017 року, за позовом органу (підрозділу), який подав такий позов, може застосувати до іноземця або особи без громадянства один із таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи або організації; 4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про порушення відповідачем законодавства України, яке визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства в України, що виражається в знаходженні на території України із порушенням строку тимчасового перебування на території України. Відповідач не звертався із клопотанням про продовження строку перебування, не виконав в добровільному порядку рішення уповноваженого органу від 30 вересня 2016 року про залишення території України у встановлений термін.

Тому, суд вважає, що на даний час відсутні правові підстави для перебування відповідача на території України, а відтак наявні всі необхідні обставини для примусового видворення відповідача за межі України, а тому позов в частині примусового видворення за межі території України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 Аззізі Ташрифзода підлягає задоволенню

Суд враховує, що відповідач не має паспорта громадянина ОСОБА_3, і при цьому не має документа, що дає право перебування на території України.

Таким чином, відповідач не має достатнього фінансового забезпечення, щоб самостійно за свої кошти придбати квитки до ОСОБА_3 та залишити територію України.

За вказаних обставин, суд вважає необхідним задовольнити позов у повному обсязі, у тому числі, в частині затримання відповідача з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Крім того, приймаючи до уваги положення ч. 2 ст. 371 КАС України в редакції від 03.10.2017 року, суд приходить до висновку про необхідність звернення до негайного виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 78, 139, 241-246, 271, 288, 289, 371 КАС України (в редакції від 03.10.2017 року), суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (місе знаходження м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 27, ) до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 Аззізі Ташрифзода задовольнити повністю.

Примусово видворити за межі території України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 Аззізі Ташрифзода, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого місця проживання та РНОКПП не має).

Затримати стоком на 6 місяців громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 Ташрифзода, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованого місця проживання та РНОКПП не має), з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, який розташований: Чернігівська область, Ріпкинський район, село Розсудів, вул. Лісна, буд 5.

Звернути рішення до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В.Грищенко