Справа № 700/41/17
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 700/41/17 Суддя (судді) першої інстанції: Добриднюк Ніна Олександрівна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Держпраці у Черкаській області на постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 12 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Держпраці у Черкаській області про cкасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Черкаській області про скасування постанови №23-16-14/0464-0003 від 06.01.2017 року винесеної Головним державним інспектором з питань праці відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно правових актів ОСОБА_3.

Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 12 січня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі Управління Держпраці у Черкаській області, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що ненадання потрібних для здійснення перевірки документів є створенням перешкод для діяльності інспектора праці, а тому у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 1886 КУпАП, що в свою чергу свідчить про правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Сторони до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що Листом від 08.11.2016 року №1106/4.1/4.2-ДП -16 Департаментом з питань праці Державної служби України з питань праці Управлінню Держпраці у Черкаській області надано згоду на проведення позапланової перевірки додержання ФОП ОСОБА_2 законодавства про працю, за листом УСЗН Лисянської РДА Черкаської області від 26.10.2016 року №1513-07 щодо суб'єктів господарювання, стосовно яких заплановано проведення перевірок робочою групою Лисянської РДА по проведенню інвентаризації об'єктів оподаткування, які розташовані на території району, на предмет використання праці неоформлених працівників.

На підставі зазначеної згоди Управлінням видано наказ від 02.12.2016 №357-Н «Про проведення позапланових перевірок», згідно пп. 8.1 якого головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_3, за участю головного державного ревізора-інспектора Лисянського відділення Звенигородської ОДПІ ОСОБА_7., у період з 05.12.2016 по 16.12.2016 доручено провести позапланову перевірку додержання ФОП ОСОБА_2 додержання законодавства про працю. Згідно виданого наказу оформлено направлення від 02.12.2016 №1950. У зв'язку з неможливістю провести перевірку протягом строку, визначеному у наказі від 02.12.2016 №357-Н, 22.12.2016 року Управлінням видано наказ №372-Н, згідно пп.1.1 якого ОСОБА_3 у період з 22.12.2016 по 05.01.2017 доручено провести позапланову перевірку зазначеного суб'єкта господарювання. На підставі наказу оформлено направлення від 22.12.2016 №2088.

13.12.2016 року, з метою проведення перевірки Позивача, головним державним інспектором ОСОБА_3., за участю головного державного ревізора інспектора Лисянського відділення Звенигородської ОДПІ ОСОБА_7., здійснено вихід за адресою місця здійснення позивачем господарської діяльності: кафе Сан-Сіті, що в смт.Лисянка Черкаської області.

Враховуючи відсутність позивача на місці здійснення господарської діяльності, бармену-офіціанту кафе Сан-Сіті ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення від 13.12.2016 року №54/8 із переліком документів, необхідних для проведення позапланової перевірки додержання ФОП ОСОБА_2 законодавства про працю.

Згідно зазначеного листа ОСОБА_2 необхідно було з'явитися 14.12.2016 року о 10.00 год. до головного державного інспектора з питань праці ОСОБА_3 у приміщення Управління соціального захисту населення Лисянської РДА та надати необхідні для позапланової перевірки документи. Однак ОСОБА_2 не з'явився та необхідні документи не надав. У зв'язку з чим листом від 16.12.2016 року йому повторно було запропоновано з'явитися 22.12.2016 року о 10.00 год. за тією ж адресою та надати необхідні документи для проведення перевірки. Втім, позивач не з'явився повторно.

29.12.2016 року до головного державного інспектора ОСОБА_3 з'явився адвокат ОСОБА_2, згідно пояснень якого позивач про письмове повідомлення від 16.12.2016 року дізнався лише після 22.12.2016 року. Проте, станом на 29.12.2016 року ні ФОП ОСОБА_2, ні його представником документів, ведення яких передбачено законодавством про працю та надання яких вимагалося листами від 13.12.2016 року №54/8 від 16.12.2016 року №54-1/8 не надано.

09 січня 2017 року, позивачем було отримано рекомендований лист в якому знаходилась постанова №23-16-14/0464-0033 від 06.01.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення відповідно до ст.188-6 КУпАП, підписана головним державним інспектором з питань праці відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_3

В постанові вказано, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, а саме невиконання законних вимог інспектора з питань праці, створення перешкод у діяльності, які полягали в тому, що позивач не з'явився на вимогу інспектора та не надав документів на перевірку, яка мала відбутися 14.12.2016 р. та 22.12.2016 року.

Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся з адміністративними позовом до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

За приписами ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»однією з підстав для здійснення позапланових заходів є перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю). Цією ж нормою визначено, що під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю).

Указом Президента України від 06.04.2011 №386/2011затверджено Положення про Державну інспекцію України з питань праці (далі - Положення), відповідно до п. 1 якого Державна інспекція України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, який серед іншого, забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до вимог підпунктів 5 та 7 пункту 6 Положення, інспекція праці має право здійснювати безперешкодно перевірки у виробничих, службових та адміністративних приміщеннях роботодавців, а також перевірки робочих місць працівників, розташованих поза цими приміщеннями, з метою нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, ознайомлюватися під час проведення перевірок з інформацією, документами і матеріалами та одержувати від роботодавців необхідні для виконання повноважень Держпраці України копії або витяги з документів, ведення яких передбачено законодавством про працю та законодавством про зайнятість; видавати в установленому порядку роботодавцям, обов'язкові до виконання приписи щодо усунення порушень законодавства про працю.

Процедура проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань працівизначена «Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів», який затверджено Наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 № 390 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.07.2012 за №1291/21603.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку, право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці. Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Згідно п. 6 даного Порядку, перевірка складається з таких етапів: робота з документами, наданими суб'єктами господарювання на вимогу інспектора; оформлення документів за результатами перевірки; ознайомлення суб'єктів господарювання з документами, оформленими за результатами перевірки; проведення за результатами перевірки роз'яснювальної роботи з питань застосування норм законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування (за згодою посадових осіб).

Пунктом 7 Порядку передбачено, що за результатами перевірки складається акт. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

З наданих відповідачем матеріалів вбачається, що в них є наявними повідомлення Управління Держпраці у Черкаській області від 13.12.2016 року, адресоване ФОП ОСОБА_2 з вимогою забезпечити надання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю в приміщення УСЗН Лисянської РДА 14.12.2016 року..

Аналогічне повідомлення датоване 16.12.2016 року з повторною вимогою ФОП ОСОБА_2 забезпечити надання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, в приміщення УСЗН Лисянської РДА 22.12.2016 року.

В підтвердження того, що позивач отримав вищевказане повідомлення відповідачем надано копію повідомлення про вручення поштового відправлення в якому вказано, що воно вручено позивачу 20.12.2016 року.

Водночас, в період з 04.12.2016 р. по 29.12.2016 р. позивач перебував на виробничій практиці в м. Київ, що підтверджується довідкою товариства з обмеженою відповідальністю «Х.А.О.».

Крім того, мати позивача ОСОБА_6 підтвердила той факт що ОСОБА_2 з 04.12.2016 р. до нового року перебував поза межами смт. Лисянка, а підпис який є наявним в наданих управлінням Держпраці у Черкаській області повідомленнях про вручення судових відправлень не належить ні їй ні позивачу.

Представник відповідача в своїх запереченнях зазначив, що 13.12.2016 року, з метою проведення перевірки позивача, головним державним інспектором з питань праці управління Держпраці ОСОБА_3, за участю головного державного ревізора інспектора Лисянського відділення Звенигородської ОДПІ Гладченко В.В. було здійснено вихід за адресою місця здійснення позивачем господарської діяльності: кафе «Сан-Сіті», що в смт. Лисянка Черкаської області. Зазначили, що бармену-офіціанту кафе «Сан-Сіті» - ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення від 13.12.2016 року №54/8 із переліком документів, необхідних для проведення позапланової перевірки додержання ФОП ОСОБА_2 законодавства про працю.

Головний державний інспектор з питань праці управління Держпраці ОСОБА_3 пояснив, що копія виклику вручалася особі, яка перебувала за прилавком в кафе «Сан-Сіті». Разом з тим, інспектором не було встановлено на підставі чого ця особа перебувала в кафе, а оскільки вона стояла за прилавком, вирішив, що вона працює у ФОП ОСОБА_2

Водночас, ОСОБА_6 зазначила, що під час перебування інспектора держпраці в кафе Сан-сіті 13.12.2016 року їй не вручали повідомлення з вимогою з'явитися до інспектора з праці на ім'я сина. Інспектор управління держпраці тільки усно повідомив, про необхідність її сину зайти до нього за інформацією стосовно найманих працівників. Виклик через неї сину не передавав.

З повідомлення управління Держпраці у Черкаській області від 23.12.2016 року вбачається, що ФОП ОСОБА_2 необхідно було з'явитись до інспектора з питань праці ОСОБА_3 в приміщення УСЗН Лисянської РДА 29.12.2016 року для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.1886 КУпАП. Водночас, з повідомлення про вручення вбачається, що повідомлення позивач отримав 28.12.2016 року, втім ОСОБА_6 заперечує належність підпису в повідомленні про вручення поштового відправлення ОСОБА_2

30.12.2016 року головним державним інспектором з питань праці відділу з питань додержання законодавства про працю ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення №23-16-14/0464 стосовно ОСОБА_2 за ст.1886 КУпАП.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.1886 КУпАП щодо невиконання законних вимог посадових осіб органів спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю, створення перешкод у їх діяльності, а саме: відповідно до вимог головного державного інспектора з питань праці Управління Держпраці у Черкаській області ОСОБА_3, викладених у письмових повідомленнях від 13.12.2016 року №54/8, яке отримано ОСОБА_5 барменом-офіціантом кафе «Сан-Сіті» ФОП ОСОБА_2 в присутності ФОП ОСОБА_6 і головного держревізора інспектора Лисянського відділення Звенигородської ОДПІ ОСОБА_7. та від 16.12.2016 №54-1/8, яке позивачем отримано рекомендованим листом 20.12.2016 р., фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 необхідно було з'явитися 14.12.2016 року о 10-00 год. та після його неявки на цю дату 22.12.2016 о 10.00 год. до Управління соціального захисту населення Лисянської райдержадміністрації, за адресою пл.Миру,30 смт. Лисянка та надати документи, ведення яких передбачено законодавством про працю, згідно додатку, що прикладався до письмового повідомлення, для проведення перевірки додержання законодавства про працю ФОП ОСОБА_2

06.01.2017 року головним державним інспектором з питань праці відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_3 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №23-16-14/0464-0003 відносно ФОП ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.1886 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1360 грн.

Як вбачається із вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення від 30.12.2016 року та постанови про накладення адміністративного стягнення від 06.01.2017 року, вони були винесені за відсутності позивача, в протоколі та постанові відсутні підписи та пояснення особи, щодо якої складений протокол та постанова.

Статтею 1886 КУпАП передбачено, що невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цього органу - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об'єктивну сторону, об'єкт, суб'єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб'єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері державного нагляду за додержанням законодавства про працю. Об'єктивна сторона правопорушення полягає у невиконанні законних вимог посадових осіб органів спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створенні перешкод для діяльності цих органів. Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. Суб'єктами правопорушення можуть бути посадові особи підприємств, установ та організацій усіх форм власності.

Враховуючи, що позивач в період з 04.12.2016 р. по 29.12.2016 р. перебував на виробничій практиці в м. Київ, що підтверджується довідкою товариства з обмеженою відповідальністю «Х.А.О.», а також відсутність належних та допустимих доказів отримання повідомлення з вимогою надати документи для перевірки державному інспектору з питань праці, суд дійшов висновку про відсутність підстав стверджувати, що позивачем умисно створювалися перешкоди для діяльності інспектора праці.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз'яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про належне та своєчасне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.1886 КУпАП.

Таким чином, справу про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ст.1886 КУпАП було розглянуто за відсутності останнього, а також без наявності доказів належного його повідомлення про час та місце розгляду справи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржувана постанова була винесена з порушенням вимог ст.268 КУпАП.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

В ході розгляду матеріалів справи судом встановлено, що посадовими особами, які проводили перевірку ФОП ОСОБА_2 не було з'ясовано всіх обставин справи, зокрема, не встановлена особа, яка перебувала за прилавком, не відібрано її пояснень.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Черкаській області залишити без задоволення, а постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 12 січня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку