Справа № 755/18891/17
Суддя: Яровенко Н. О.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі :

головуючої судді: Яровенко Н.О.,

при секретарі: Грінкевич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капрала поліції Єрмакова Ю.О. про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із адміністративним позовом до Поліцейського роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капрала поліції Єрмакова Ю.О. у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивує тим, що 02 грудня 2017 року відносно нього поліцейський роти № 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м. Києві капрал поліції Єрмаков Ю.О. склав протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 667694 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою наклав штраф в розмірі 255,00 грн. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки вона винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення. Так, 02 грудня 2017 року він, керуючи автомобілем «Хюндай Гетс», д/н НОМЕР_1, ОСОБА_1 рухався у щільному потоці автомобілів в дуже поганих погодніх умовах (йшов густий мокрий сніг з дощем) по вул. Лобановського в м. Києві. Його зупинив патрульний автомобіль поліції, подавши звуковий сигнал, після чого йому пояснили, що він здійснив розворот, при цьому не дотримався вимоги дії знаку 3.24 ПДР України «Розворот заборонено». Вказав, що даний знак не видно з лівої смуги для руху, так як його закривав світлофор, дублюючого знаку також не було, а перед світлофором був наявний лише знак 6.16 «Напрям руху за смугами», який дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги та розворот з цієї смуги. У постанові про адміністративне правопорушення відсутня об'єктивна сторона правопорушення, а тому вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, свідків, які б могли підтвердити факт правопорушення - відсутні. Вважає, що відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, відповідач позбавив його можливості скористатися в повному обсязі правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Ухвалою суду від 09 лютого 2018 року, відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Департамент патрульної поліції.

В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким КАС України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 12 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень КАС України в новій редакції, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Згідно п. 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

За нормами ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімум доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, у випадках, визначених законом, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ст. 222 КУпАП) .

Щодо тлумачення понять «за місцем» та «на місці» то дійсно, згідно рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5 - рп / 2015 положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Згідно наказу Департаменту патрульної поліції, про утворення управління патрульної поліції у місті Києві, адміністративно - територіальною одиницею обслуговування вказаного управління є м. Київ. Отже прийняті у місті Києві рішення посадових осіб Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної є таким и що прийняті у межах юрисдикції відповідного органу.

Окрім цього пункт 2. 3 рішення Конституційного Суду України № 5 вказує, що ч. 1 та 4. 2 ст. 258 КУпАП визначено випадки коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596 - VIII, ч. 2 ст. 258 КУпАП викладено у новій редакції «протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі». Таким чином притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаному випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках передбачених законом не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП ( абзац 3 пункту 2.3 рішення Конституційного Суду України № 5 ).

Інспектор оцінив докази, ознайомився з поясненнями водія та прийняв рішення притягнути його до адміністративної відповідальності. Також, відповідно до положень 4. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Крім того, як зазначає Пленум Вищого адміністративного суду у постанові від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», підставами для визнання будь-якого акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та / або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, тому немає підстав для скасування постанови у справі що адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було.

Оцінка доказів відповідно до ст. 252 КУпАП здійснюється посадовою особою за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Щодо позиції позивача про відсутність можливостей скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП, то слід зазначити, що останній не заявив жодного клопотання та не надав жодного письмового пояснення.

З огляду на вищевказані норми чинного законодавства та матеріали справи суд не може прийняти до уваги доводи позивача про неправомірні дії поліцейського роти № 1 батальойну № 4 Управління патрульної поліції у м. києві Департаменту патрульної поліції Єрмакова Є.О., оскільки будь-яких належних та допустимих доказів з приводу цього суду не надано, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова про адміністративне правопорушення винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 73, 77 КАС України, ст.ст. 7, 122, 245, 251, 252, 268 КУпАП, ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», Пленумом Вищого адміністративного суду у постанові від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капрала поліції Єрмакова Ю.О. про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення складено 16 лютого 2018 року

Суддя Н.О. Яровенко