Справа № 553/2836/17
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції Парахіна Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 р. м. ХарківСправа № 553/2836/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді -доповідача: Катунова В.В.

суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у м.Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Ленінського районного суду м. Полтава (36022, м. Полтава, вул. Анатолія Кукоби, 37) від 05.12.2017 по справі № 553/2836/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції у м.Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України третя особа Подільський ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області

про визнання недійсною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Ленінського районного суду м. Полтава з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м.Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: Подільський ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області, в якому просив суд визнати недійсною та скасувати постанову серії АР №316857 від 15.02.2017.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтава від 05.12.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 316857 від 15.02.2017 року, старшим інспектором сектору БДР УПП у м. Полтаві капітаном поліції ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. 00 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Вважаючи рішення суду, в частині задоволення позовних вимог, таким, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Зокрема, апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує увагу на те, що судом першої інстанції не враховані докази про наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що постановою старшого інспектора сектору БДР УПП у м. Полтаві капітана поліції ОСОБА_2 АР №316857 від 15.02.2017, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у розмірі 1020 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП.

Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення від 15.02.2016 року, 03 лютого 2017 року о 15 год. 40 хв. ОСОБА_1 перебуваючи на посаді начальника Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради не організував та не забезпечив ремонт дорожнього покриття на перехресті вул. ОСОБА_3 та вул. О. Гончара в м. Полтаві.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Не погоджуючись з постановою у справі про адміністративне правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення ОСОБА_1 звернувся до суду про її скасування.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 316857 від 15.02.2017 року, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, став факт пошкодження дорожнього покриття на перехресті вул. ОСОБА_3 та вул. О. Гончара в м. Полтаві.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 12 Закону України "Про дорожній рух" - посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності.

Частиною 1 статті 140 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що суб'єкт указаного адміністративного правопорушення - спеціальний, а саме: посадова особа, відповідальна за утримання автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.

Згідно ст. 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Враховуючи зазначену норму, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що у справах про притягнення до відповідальності посадових осіб постанова, окрім об'єктивної сторони правопорушення з посиланням на правила, норми чи стандарти, які порушені, має містити відомості про те, яку посаду обіймає посадова особу і які службові обов'язки на неї покладено.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач працює на посаді начальника управління житлово -комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, проте матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували що відповідно до його посадових обов'язків на нього покладено забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не було доведено, що саме ОСОБА_1, як посадова особа управління житлово -комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради був відповідальний за виконання п.п. 1.5 ПДР України, п.п. 3.1.1, 3.12 ДСТУ 3587-97р.

При цьому, пунктом 1 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року № 198, (далі - Єдині правила) встановлено, що Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони поширюються на автомобільні (позаміські) дороги, міські вулиці і дороги загального користування, залізничні переїзди (далі - дорожні об'єкти) в межах смуги їх відчуження та червоних ліній і є обов'язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів (далі - дорожньо-експлуатаційні організації) і користувачів.

Згідно п. 2 Єдиних правил визначено, що ремонт і утримання дорожніх об'єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про дорожній рух» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Згідно ст. 15 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об'єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об'єктів.

Балансоутримувача, що здійснюватиме утримання і ремонт об'єкта благоустрою, який перебуває у приватній власності, визначає власник такого об'єкта благоустрою. Підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об'єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації. Орган державної влади або орган місцевого самоврядування за поданням підприємства чи балансоутримувача щорічно затверджує заходи з утримання та ремонту об'єкта благоустрою державної або комунальної власності на наступний рік та передбачає кошти на виконання цих заходів. Орган державної влади та орган місцевого самоврядування, підприємство та балансоутримувач несуть відповідальність за виконання затверджених заходів у повному обсязі.

Відповідачем не надано жодних доказів, з яких би вбачалося, що управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради являється утримувачем автомобільних доріг в межах населеного пункту (рішення, наказ, розпорядження, статус, довідку).

Таким чином, посадовими особами Управління патрульної поліції у м.Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України не дотримано вимог ст. 280 КУпАП при з'ясуванні обставин справи, оскільки не перевірено всіх обставин та не встановлено кола осіб, відповідальних за утримання автомобільної дороги на перехресті вул. ОСОБА_3 та вул. О. Гончара в м. Полтаві.

За наведених вище обставин колегія суддів не може вважати спірну постанову відповідача законною, а тому погоджується з висновками суду першої інстанції про її протиправність та скасування.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Проте оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав визначених п.5 ч.3 ст. 317 КАС України, з одночасним ухваленням нового рішення, оскільки судове рішення не підписано судом, який прийняв рішення.

Згідно п.5 ч.3 ст. 317 КАС України (у редакції чинній з 15.12.17р.) порушення норм процесуального права є обов'язковою підставною для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, проте рішення прийнято з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст. 243, 250, 311, 315, 317 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 05.12.2017 по справі № 553/2836/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: Подільський ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області про визнання недійсною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 316857 від 15.02.2017 року, старшим інспектором сектору БДР УПП у м. Полтаві капітаном поліції ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. 00 коп.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6