Справа № 821/1036/17
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/1036/17

Категорія: 8.2 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Херсонський ремонтно-монтажний комбінат» на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року у справі за позовом Головного управління ДФС у Херсонській області до Приватного акціонерного товариства «Херсонський ремонтно-монтажний комбінат» про стягнення коштів з рахунків платника у банках, що його обслуговують та кошти за рахунок готівки,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області звернулось до суду з адміністративним позовом, у якому просить стягнути кошти з рахунків публічного акціонерного товариства «Херсонський ремонтно-монтажний комбінат» у банках, що його обслуговують та кошти за рахунок готівки в погашення податкового боргу по податку на додану вартість у сумі 184 179,74 грн. Позивач зазначає, що заборгованість підприємства по ПДВ обліковується з 27.10.2016 року за рахунок несплати узгоджених грошових зобов'язань, які були нараховані податковими деклараціями з ПДВ за період жовтень 2016 року по травень-вересень 2017 року, та згідно податкових повідомлень-рішень від 11.05.2017 року № , від 30.08.2017 року № . Заявлена позивачем сума коштів, що просить стягнути з рахунків платника у банках та за рахунок готівки 184 179,74 грн. складається із основного платежу у розмірі 141 370,00 грн., нарахованих штрафних санкцій у розмірі 20 748,88 грн. та пені у сумі 22 060,86 грн. Оскільки, на день звернення до суду відповідачем не сплачено заборгованість по ПДВ, заходи по погашенню податкового боргу щодо боржника вичерпано і не призвели до погашення боргу, що є підставою для звернення до суду про стягнення боргу в судовому порядку.

Представник позивача надав суду клопотання з проханням розглянути справу у порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити, справу розглянути у порядку письмового провадження.

Позиція відповідача щодо заявлених позовних вимог суду не відома, оскільки, останнім заперечень на позовну заяву суду не надано, повноважного представника у судове засідання не направлено. Судова кореспонденція була направлена відповідачу належним чином.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто кошти з рахунків приватного акціонерного товариства «Херсонський ремонтно-монтажний комбінат» () у банках, що його обслуговують та кошти за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 184 179 грн. 74 коп. (сто вісімдесят чотири тисячі сто сімдесят дев'ять гривень сімдесят чотири копійки) до бюджету, код платежу 14010100.

Приватне акціонерне товариство «Херсонський ремонтно-монтажний комбінат» звернулось з апеляційною скаргою на вказану постанову, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі. Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції не були повно з'ясовані обставини, що мають значення при розгляді даної справи, що в свою чергу, на думку апелянта, призвело до винесення незаконної та необґрунтованої постанови.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА :

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ПАТ «Херсонський ремонтно-монтажний комбінат» зареєстровано як юридична особа з 25.07.1994 року, код 02132616, взято на облік до Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 30.07.1994 року за №446, здійснює свою господарську діяльність у сфері ремонту і технічного обслуговування машин і устаткування промислового призначення.

За даними картки обліку ПАТ «Херсонський ремонтно-монтажний комбінат» по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за відповідачем обліковується податковий борг з ПДВ станом на 04.10.2017 року у загальній сумі 184 179,74грн., що складається із основного платежу у розмірі 141 370,00 грн., нарахованих штрафних санкцій у розмірі 20 748,88 грн. та пені у сумі 22 060,86 грн.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, заявлена сума до стягнення виникла на рахунку платника ПАТ «Херсонський ремонтно-монтажний комбінат» починаючи з 27.10.2016 року за рахунок несплати узгоджених грошових зобов'язань, які нараховані згідно:

- податкової декларації з ПДВ від 18.10.2016 року № на суму 16 922,00 грн.;

- податкової декларації з ПДВ від 18.11.2016 року № на суму 10 220,00 грн.;

- податкової декларації з ПДВ від 18.12.2016 року № на суму 6376,00 грн.;

- податкової декларації з ПДВ від 19.01.2017 року № на суму 17 358,00 грн.;

- податкової декларації з ПДВ від 19.03.2017 року № на суму 9086,00 грн.;

- податкової декларації з ПДВ від 18.04.2017 року № на суму 15 611,00 грн.;

- податкової декларації з ПДВ від 19.05.2017 року № на суму 12 944,00 грн.;

- акту перевірки своєчасності сплати податків до бюджет у липні-грудні 2015 року та січні 2016 року від 06.04.2017 року № 581/21-22-12-01/02132616 та податкового повідомлення-рішення від 11.05.2017 року № на суму 12 101,06 грн.;

- податкової декларації з ПДВ від 20.06.2017 року № на суму 26 597,00 грн.;

- податкової декларації з ПДВ від 19.07.2017 року № на суму 4784,00 грн.;

- податкової декларації з ПДВ від 18.08.2017 року № на суму 21 387,00 грн.;

- акту перевірки своєчасності сплати податків до бюджету за грудень 2015 року, січень-березень 2016 року від 14.08.2017 року № 1687/21-22-12-01/02132616 та податкового повідомлення-рішення від 30.08.2017 року № на суму 8647,82 грн.;

- податкової декларації з ПДВ від 13.09.2017 року № на суму 85,00 грн.

За несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов'язання згідно п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України ПАТ «Херсонський ремонтно-монтажний комбінат» нараховано пеню в сумі 22 060,86 грн.

Доказів сплати боргу в сумі 184 179 грн. 74 коп. відповідачем не надано.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Відповідно до вимог п.4.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. У складі контролюючих органів діють підрозділи податкової міліції.

Пунктом 46.1 ст.46 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно до вимог п.54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Пунктом 56.18 ст.56 ПК України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Доказів оскарження відповідачем вищезазначених податкових повідомлень-рішень судам першої та апеляційної інстанцій не надано, а тому, колегія суддів вважає, що грошове зобов'язання з ПДВ є узгодженим.

Підпунктом 59.1 ст.59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог ст.59 Податкового кодексу України податковим органом направлено відповідачу податкову вимогу від 04.11.2014 року №11394-25, яка отримана відповідачем 11.12.2014 року про що свідчить наявна в матеріалах справи копія поштового відправлення адресату (а.с.53).

Відповідно до вимог п.95.1 та п.95.4 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 20.1.34. п. 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

З наданих відомостей позивача вбачається, що ПАТ «Херсонський ремонтно-монтажний комбінат» має відкриті рахунки у банках: АТ «ОТП Банк» № 8316, № 1434 (українська гривня), Херсон. ф.ПАТ КБ «Приватбанк», м. Херсон № 6765, № 3087, № 5597, № 5765 (українська гривня).

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач не виконав обов'язку платника податку, передбаченого податковим законодавством, а саме, не сплатив у добровільному порядку податковий борг у сумі 184 179 грн. 74 коп.

Отже, заборгованість відповідача в сумі 184 179 грн. 74 коп. підтверджується наступними документами, а саме: розрахунком виникнення податкового боргу, податковими деклараціями з ПДВ за вересень 2016 року - серпень 2017 року, актом перевірки від 06.04.2017 року №581/21-22-12-01/021326 «Про результатами перевірки своєчасності сплати податків до бюджету ПРАТ «Херсонський РМК» () у липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2015 року та січні 2016 року, податковим повідомленням-рішенням від 30.08.2017 року № на суму 8647 грн. 82 коп.; актом від 14.08.2017 року № 1687/21-22-12-01/02132616 про результати перевірки своєчасності сплати податків до бюджету ПАТ «Херсонський ремонтно-монтажний комбінат» (код 02132616) за грудень 2015 року, січень-березень 2016 року, податковою вимогою від 04.11.2014 року №11394-25.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо невиникнення у податкового органу права на стягнення коштів з підприємства у рахунок погашення податкового боргу внаслідок ненадіслання позивачем на адресу відповідача вимоги про сплату податкового боргу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог п.58.3. ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Як углядається з матеріалів справи платнику податків вручена (відправлена поштою) податкова вимога від 04.11.2014 року № 11394-25 (а.с. 53).

Відповідно до положень п.59.5. ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкова вимога від 04.11.2014 року № 11394-25 є правочинною.

Враховуючи всі наведені обставини в їх сукупності та виходячи з встановленого судом факту наявності у відповідача податкового боргу внаслідок несплати узгоджених податкових зобов'язань, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Позивач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Херсонський ремонтно-монтажний комбінат» залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: К.В.Кравченко