Справа № 806/2761/17
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 лютого 2018 року

Київ

справа №806/2761/17

адміністративне провадження №К/9901/5095/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., -

під час розгляду касаційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (далі - управління Держгеокадастру) на ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Держгеокадастру про визнання дій протиправними, зобов'язання повторно розглянути клопотання та прийняття рішення,

встановив:

Житомирський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 6 грудня 2017 року відмовив у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та на підставі частини третьої статті 189 та статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), у редакції чинній до внесення змін Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), повернув апеляційну скаргу скаржнику.

Управління Держгеокадастру не погодилося з рішенням суду апеляційної інстанції і 22 грудня 2017 року подало касаційну скаргу про його скасування та продовження строку для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 9 січня 2018 року касаційну скаргу було залишено без руху із наданням строку для усунення її недоліків.

У строк, встановлений в ухвалі, надійшла заява про усунення недоліків.

У касаційній скарзі йдеться про те, що суд апеляційної інстанції не врахував незадовільне матеріальне становище управління Держгеокадастру, а саме те, що рахунки були заблоковані і управління не в змозі було заплатити судовий збір, що підтверджено листом управління Держгеокадастру від 21 листопада 2017 року № 07.2-08/225-7788.

Колегія суддів перевірила наведені у касаційній скарзі міркування, додані до неї матеріали і дійшла висновку про таке.

Відповідно до статті 88 КАС у редакції, чинній до внесення змін Законом № 2147-VIII, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічна норма передбачена у статті 133 КАС у редакції Закону № 2147-VIII.

Як видно з оскарженого судового рішення, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги, виходив із такого.

Заявлене клопотання не містить жодних відомостей з приводу необхідного відповідачу строку для сплати судового збору, не надано жодних доказів того, що ним вживались будь-які заходи щодо розблокування його рахунків та заходи щодо виділення коштів по сплаті боргу та судового збору у даній справі. Також суд зазначив, що апелянт не віднесений до осіб, звільнених від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір». Зазначив суд і те, що ухвалою суду від 14 листопада 2017 року відповідачу надавався строк для сплати судового збору до 5 грудня 2017 року, проте протягом цього строку судовий збір сплачено не було. Встановлення відповідачу вдруге додаткового терміну для сплати судового збору поставить його привілейоване положення по виконанню вимог цього Закону порівняно з іншими учасниками справи. Крім того, відповідачем не наведено і не надано доказів можливості сплати судового збору у найкоротший термін.

Колегія суддів вважає, що оскаржене рішення є слушним, обґрунтованим і таким, що ґрунтується на законі. Правильне застосування судом апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Зазначені в касаційній скарзі міркування та судження не применшують правильності висновків ухвали суду апеляційної інстанції.

Керуючись пунктом 5 частини першої, пунктом 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

ухвалив :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання повторно розглянути клопотання та прийняття рішення.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді М.І. Гриців

Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко