Справа № 507/419/16-а
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2018 Київ К/9901/15631/18 507/419/16-а
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н. В., суддів: Берназюка Я.О., судді Гриціва М. І., розглянувши в порядку письмового провадження в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_2 до Любашівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Любашівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області нa ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду у складі судді Домусчі С.Д. від 14 квітня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Любашівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про зобов'язання вчинити певні дії, в якому просила:

- визнати протиправними та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у Любашівькому районі Одеської області про припинення пенсії від 22 березня 2016 року №11.

- визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любашівському районі Одеської області починаючи з 22 березня 2016 року щодо припинення їй пенсії;

- зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Любашівському районі Одеської області поновити виплату їй пенсії, починаючи з 22 березня 2016 року, та провести її виплату.

Постановою Любашівського районного суду Одеської області від 17 травня 2016 року у позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено.

Визнано неправомірними дії Любашівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області щодо припинення 22 березня 2016 року виплати призначеної ОСОБА_2 пенсії за вислугу років.

Зобов'язано Любашівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області поновити виплату ОСОБА_2 призначеної пенсії за вислугу років з 22 березня 2016 року.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2016 року апеляційну скаргу Любашівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 17 травня 2016 року було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом сплати судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 8 вересня 2016 року апеляційну скаргу Любашівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 17 травня 2016 року було - повернуто скаржнику.

У березні 2017 року Любашівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області повторно подало апеляційну скаргу на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 17 травня 2016 року. Разом з апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке вмотивовано тим, що при первісному поданні апеляційної скарги у Любашівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області бюджетом не було передбачено коштів на сплату судового збору.

Встановивши, що апеляційну скаргу на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 17 травня 2016 року Любашівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області подано з пропуском строку, а доводи, наведені на обгрунтування клопотання про поновлення строку, не є неповажними, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2017 року апеляційну скаргу Любашівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 17 травня 2016 року було залишено без руху та запропоновано у тридцятиденний строк з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути недоліки шляхом надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку з наданням доказів, що підтверджують поважність причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2017 року Любашівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області 12 квітня 2017 року до суду подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому апелянт повторно просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити управлінню строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. На обгрунтування клопотання апелянтом зазначено, що на момент подання апеляційної скарги управління не було звільнено від сплати судового збору, однак оскільки бюджетом Пенсійного фонду України коштів на цю мету передбачено не було, управління було змушене звернутися до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору. У зв`язку з фактичною неможливістю вчасно усунути недоліки апеляційної скарги у вигляді сплати судового збору, що призвело до її повернення, просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити управлінню строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2017 року Любашівському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Одеської області відмовлено у відкритті апеляційного провадження на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 17 травня 2016 року.

Рішення мотивовано тим, що повторне звернення 9 березня 2017 року відповідача до суду з апеляційною скаргою на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 17 травня 2016 року, обумовлене звільненням з 1 січня 2017 року Пенсійний фонд України та його органи від сплати судового збору, не є поважною причиною для поновлення пропущеного строку.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Любашівське об'єднане управлінням Пенсійного фонду України Одеської області звернулося із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2017 року, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що час первинного звернення з апеляційною скаргою до суду кошторисом Пенсійного фонду України не було передбачено коштів на оплату судового збору, однак у відповідності до пункту 18 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 1 січня 2017 року Пенсійний фонд України та його органи звільненні від сплати судового збору, з урахуванням чого у апелянта з'явилась можливість повторного звернення з апеляційною скаргою, оскільки згідно статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали, повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду, а тому просив вважати такі причини пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою поважними.

Відзиву на касаційну скаргу Любашівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області нa ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2017 року ОСОБА_2 не подано.

Згідно з частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до частини четвертої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії» зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У рішенні «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини звернув увагу на те, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Оскільки заявником не зазначено поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, які об'єктивно не залежать від його волевиявлення та дотримуючись принцип правової визначеності, згідно з яким жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції є небгрунтованим та задоволенню не підлягає.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанцій є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновок суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильним, а доводи касаційної скарги його не спростовують.

З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Любашівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області залишити без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Судді: Я.О. Берназюк

М.І. Гриців