Справа № 817/2223/17
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2018 року м. Рівне №817/2223/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідачів про визнання протиправними відмов та зобов`язання вчинення певних дій. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у період з 06 червня 1986 року по 12 травня 1987 року він брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чоробильській АЕС, а тому має право на зниження пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Так, у липні 2017 року позивач звернувся до Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі відповідач 1) щодо призначення пенсії із зменшення пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Однак, відповідач 1 відмовив позивачу у призначенні пенсії із зменшення пенсійного віку. В жовтні 2017 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач 2) із заявою щодо відмови відповідача 1 у призначені йому пенсії із зменшенням пенсійного віку та зобов`язання призначити таку пенсію. На звернення позивача відповідач 2 повідомив, що у поданих позивачем документах відсутні відомості про період роботи, населений пункт чи об`єкт, де виконувалася робота з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому відмова у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідачем є правомірною. Відмови відповідача 1 та відповідача 2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивач вважає протиправними, оскільки ним було надано усі необхідні документи, що підтверджують факт його участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та право на призначення пенсії з заниженням пенсійного віку. З наведених підстав просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач 1 адміністративний позов не визнав та подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що підставою для призначення пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Так, позивачем було надано дублікат посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, військовий квиток, архівну довідку Міністерства оборони Білорусі №4/7602 від 17.08.2017, копію довідки Центрального архіву Міністерства оборони Білорусі від 10.08.1993. Однак, у відмітці про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у військовому квитку позивача виплавлена дата перебування та в ній не зазначено населений пункт, в якому позивач здійснював ліквідаційні заходи. Архівні довідки також не містять відомості про період роботи, населений пункт чи об`єкт, де позивачем виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. З огляду на зазначене, відповідач 1 стверджує, що він правомірно відмовив позивачу в призначенні пенсії із заниженням пенсійного віку, тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідач 2 адміністративний позов також не визнав та подав до суду відзив на позовну заяву. Свої заперечення обґрунтував тим, що рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідачем 2 не приймалося, оскільки у нього відсутні повноваження для призначення такої категорії пенсій. Натомість, у відповіді на звернення позивача відповідачем 2 було лише роз`яснено підстави та порядок призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою суду від 12 січня 2018 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 30 січня 2018 року суд постановив провадити розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

07 лютого 2018 року на підставі частин 1, 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України судом постановлено ухвалу про розгляд справи в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується дублікатом посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 02.09.2002.

30.06.2017 позивачу виповнилося 50 років.

В липні 2017 року позивач звернувся до відповідача 1 з заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Листом за №2792/07 від 06.12.2017 відповідач 1 повідомив позивачу про відмову в призначені пенсії відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки в наданих позивачем документах для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відсутні відомості про періоди роботи та населений пункт, де позивачем виконувались роботи пов`язані із ліквідаційними заходами.

В жовтні 2017 року позивач звернувся до відповідача 2 із заявою щодо відмови відповідачем 1 у призначені йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобов`язання призначити йому таку пенсію.

Листом за №К-528/02.4-15 (№К-528/1/02.4-15) від 26.10.2017 року відповідач 2 роз`яснив позивачу порядок призначення пенсії на підставі приписів статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Також, в листі відповідач 2 звернув увагу позивача на те, що ним не було надано документи, які б містили інформацію про населені пункти, в яких він виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із зазначенням терміну виконання таких робіт, тому відмова відповідачем 1 у призначенні позивачу пенсії за віком на умовах статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є правомірною.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача 1 та відповідача 2 позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з статтею 15 Закону України Про пенсійне забезпечення умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України Про пенсійне забезпечення.

Статтею 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон №796) визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зокрема, право на пенсію за віком чоловіки набувають при досягненні 60-річного віку та за наявності 15 років страхового стажу.

Відповідно до статті 55 Закону №796, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:

- які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, мають право на зниження пенсійного віку на 10 років;

- які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, мають право на зниження пенсійного віку на 8 років;

- які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, мають право на зниження пенсійного віку на 5 років.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до п.2.1 Порядку №22-1, при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

З аналізу вказаної норми слідує, що учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС наділені альтернативою у подані документів для підтвердження свого статусу.

Так, до заяви про призначення пенсії вказаною категорією осіб додаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та один з документі, що підтверджує участь особи в ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС, зокрема: довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідку архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Тобто, для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796 подання учасником ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС усіх документів передбачених п.2.1 Порядку №22-1 не є обов`язковим.

Наявною в матеріалах справи довідкою Рокитнівського районного військового комісаріату №70 від 19.04.2017 підтверджується, що у період з 06.06.1986 по 12.05.1987 позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у в/ч №07288.

Відтак, згідно з ст.55 Закону №796 позивач має право на зниження пенсійного віку на 10 років.

Також, матеріалами адміністративної справи підтверджується, що позивачем в повному обсязі було надано відповідачу 1 документи для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з метою призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796, а саме: дублікат посвідчення учасника ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС 2 категорії серії НОМЕР_1 та довідку про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС №70 від 19.04.2017, видану Рокитнівським районним військовим комісаріатом за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09.03.1988.

Як зазначалося вище по тексту рішення, 30.06.2017 позивачу виповнилося 50 років.

Враховуючи, що згідно із ст.26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, право на пенсію за віком чоловіки набувають при досягненні 60-річного віку, а також ту обставину, що позивач має право на зниження пенсійного віку на 10 років на підставі ст.55 Закону №796 та ним було надано усі необхідні документи для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, передбачені п.2.1 Порядку №22-1, суд прийшов до висновку, що відповідача 1 протиправно відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку.

Доводи відповідача 1, що військовий квиток позивача містить виправлення, архівна довідка Міністерства оборони Білорусі №4/7602 від 17.08.2017 та копія довідки Центрального архіву Міністерства оборони Білорусі від 10.08.1993 не містять відомості про період роботи, населений пункт чи об`єкт, де позивачем виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС суд оцінює критичного, оскільки позивачем було надано довідку про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, тому підстав розглядати інші документи та відмовляти позивачу в призначені пенсії у зв`язку з наявністю в них виправлень чи відсутністю певних відомостей у відповідача 1 не було.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача 1 з 30.06.2017 призначити позивачу пенсію із зменшенням пенсійного віку, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки, 50 років позивачу виповнилося 30.06.2017, то пенсія зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796 повинна бути призначена позивачу з 01.07.2017.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною відмови відповідача 2 в призначенні позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 4, 5 п.4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Згідно з пп.7 п.4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, управління Фонду в районі, місті, району в місті, об`єднане управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

З аналізу вказаних норм слідує, що призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на підставі ст.55 Закону №796 віднесено до компетенції управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь, а відтак відповідач 2 не міг відмовити та не відмовляв позивачу в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку.

Як вбачається зі змісту листа відповідача 2 за №К-528/02.4-15 (№К-528/1/02.4-15) від 26.10.2017, ним було надано відповідь на звернення позивача в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян».

При цьому, суд зауважує, що відповідачем 2 в повному обсязі дотримано вимог Закону України «Про звернення громадян» шляхом надання повної, розгорнутої та чіткої відповіді на звернення позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною відмови відповідача 2 в призначенні позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796.

За приписами ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач 1 як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності відмови позивачу в призначені пенсії зі зменшенням пенсійного віку на підставі ст.55 Закону №796.

Натомість, позивачем надано достатньо належних доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги належать до часткового задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат між сторонами у відповідності до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Сарненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 липня 2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

2) відповідач 1 - Сарненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (34500, Рівненська обл., м. Сарни, вул. Суворова, 8, );

3) відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Короленка, 7, ).

Повне рішення суду складено 14 лютого 2018 року.

Суддя Комшелюк Т.О.