Справа № 815/4842/17
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/4842/17

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Потапчука В.О.

суддів - Семенюк Г.В.

- ОСОБА_1

при секретарі - Алексєєвій Н.М.

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

адвоката ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року по справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4, позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови № 179 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19 липня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що будівельні норми ним не порушувалися і склад правопорушення у сфері містобудівної діяльності у її діях відсутній.

Крім того, з посиланням на ч.11 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» позивачка зазначає, що строк притягнення її до відповідальності сплинув.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду ФОП ОСОБА_4 звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що постанову винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим апелянт просив скасувати оскаржувану постанову та прийняту нову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_4, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

05 липня 2016 року Департаментом ДАБІ в Одеській області було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил обєкта будівництва реконструкція нежитлових приміщень кафе-бару з офісними приміщеннями за адресою м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 16.

Дану перевірку було проведено на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України за №976 від 08 вересня 2015 року та листа Одеської місцевої прокуратури №1 за №3461вих16 від 30 травня 2016 року, який надійшов листом Прокуратури Одеської області за №05/1-1326вих16 від 09 червня 2016 року (вх.. №3468 від 10 червня 2016 року) (а.с.61).

За результатами проведення зазначеної перевірки було виявлено порушення ч.10 ст.39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, за яке передбачена відповідальність, визначена п.6 ч.2 ст.2 Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05 липня 2016 року (а.с. 65-68), протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05 липня 2016 року (а.с. 69-73) та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05 липня 2016 року (а.с. 74-78).

Згідно акту перевірки від 05 липня 2016 року перевіряючими було встановлено порушення ФОП ОСОБА_4 ч.1 ст.36, ч.10 ст. 39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та вимоги Постанови КМУ від 13 квітня 2011 року №466 ОСОБА_3 питання виконання будівельних та підготовчих робіт.

19 липня 2016 року на підставі наявних у відповідача документів було винесено Постанову №179 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19 липня 2016 року.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що позов щодо визнання протиправною та скасування постанови №179 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19 липня 2016 року не підлягає задоволенню, оскільки Департамент ДАБІ України в Одеській області діяв у відповідності до норм чинного законодавства, таким чином виніс оскаржувану Постанову №179 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на законних підставах та у встановлений законодавством строк.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції не правильним та таким, що не відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ №553 від 23 травня 2011 року

В апеляційній скарзі вказується на те, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим апелянтом ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року та ухвалення нової постанови, якою адміністративний позов задовольнити. Окрім того, апелянт зазначає, що відповідач пропустив передбачений ч.11 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» строк для накладання штрафу на субєкта містобудування.

Колегія суддів погоджується з таким доводом апелянта з огляду на наступне.

Згідно ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст.41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що відповідно до тексту оскаржуваної Постанови Департаменту ДАБІ України в Одеській області про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №179 від 19 липня 2016 року ФОП ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а саме у звязку з самовільною реконструкцією у 2011 році обєкту нерухомості в результаті якої збільшено його загальну площу з 1469,8 кв.м. до 1553,30 кв.м. (згідно технічного паспорту від 10 березня 2011 року).

Відповідно вимог п.6 ч.2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення, як експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації.

Так, пункт 6 ч.2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» у вказаній редакції вступив в закону силу 19 січня 2012 року, тобто після вчинення правопорушення, яке відбулося під час проведення реконструкції вказаного обєкту, що відображено в свідоцтвах про право власності завірених першими заступниками Одеської міської ради ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 24 січня 2011 року та 27 вересня 2012 року(а.с.94-127), та в технічних паспортах від 15 січня 2010 року та 10 березня 2011 року (а.с.92-93) згідно яких загальна площа обєкту з 1469,8 кв.м. збільшилася до 1553,3 кв.м.

Таким чином, на думку колегії суддів, моментом вчинення правопорушення на підставі якого прийнято оскаржувану Постанову №179 від 19 липня 2016 року є дата прийняття технічного паспорта, тобто до 10 березня 2011 року.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що пункт 6 ч.2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» у вказаній редакції не може регулювати правовідносини, які виникли раніше набрання даної норми права чинності. Таким чином, оскаржувана Постанова Департаменту ДАБІ України в Одеській області про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №179 від 19 липня 2016 року, якою ФОП ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 65 250 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Дані обставини не були встановлені судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови від 13 листопада 2017 року, що привело до порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Щодо експлуатації або використання об'єкту будівництва, кафе-бару з офісними приміщеннями розташованого за адресою м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 16., не прийнятого в експлуатацію колегія суддів зазначає наступне.

Згідно Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів від 13 квітня 2011 року № 461 (в редакції чинній на час оформлення Декларації про готовність обєкта до експлуатації від 10 вересня 2012 року №ОД 142121613) прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I-III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація).

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що відповідно до даних Єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконаним будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів встановлено, що за вищевказаною адресою Інспекцією ДАБК в Одеській області зареєстровано декларацію про готовність об'єкту до експлуатації з реконструкції нежитлових приміщень кафе-бару з офісними приміщеннями за № ОД 2 від 10 вересня 2012 року (замовник будівництва - ФОП ОСОБА_4Ф.)

Окрім того, згідно свідоцтва про право власності завіреного першим заступником Одеської міської ради ОСОБА_6 від 27 вересня 2012 року вбачається, що дане свідоцтво було видане також на підставі Декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованою інспекцією ДАБІ в Одеській області від 10 вересня 2012 №ОД 2 замість свідоцтва на право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради від 24 січня 2011 року бланк серії САЕ №073424, зареєстрованого КП «ОМБТІ та РОН» від 10 лютого 2011 року номер запису 595 в книзі 103неж-101.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин справи та наявних в матеріалах справи первинних документів вбачається, що висновок суду першої інстанції про те, що ФОП ОСОБА_4 використовується не прийнятого в експлуатацію обєкт будівництва загальною площею 1553.30 м.кв. є необґрунтованим та помилковим.

Окрім того, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо правомірності накладання відповідачем на позивача штрафу за наведення у вказаній Декларації про готовність обєкта до експлуатації від 10 вересня 2012 року №ОД 142121613 недостовірних даних в частині отримання дозвільних документів, які надають право на виконання будівельних робіт та в частині право установчих документів на користування земельною ділянкою.

Згідно ч.ч. 8, 10 ст. 39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності (у редакції від 03 липня 2016 року - чинної на час складання Постанови № 179) експлуатація закінчених будівництвом обєктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність обєкта до експлуатації, та за експлуатацію обєкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Так, відповідно вимог ч.11 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (в редакції чинній на момент винесення Постанови №179 від 19 липня 2016 року) штраф може бути накладено на суб'єктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення щодо внесення недостовірних даних в Декларації про готовність об'єкту до експлуатації з реконструкції нежитлових приміщень кафе-бару з офісними приміщеннями за № ОД 2 від 10 вересня 2012 року, що стало підставою для винесення Постанови № 179, були вчиненні 10 вересня 2012 року.

Таким чином, штраф накладений Постановою № 179 від 19 липня 2016 року, тобто пізніше ніж через 3 роки з дня його вчинення, протирічить вимогам ч.11 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», в результаті чого Постанова № 179 від 19 липня 2016 року, у якій ДАБІ в Одеській області наклав на ФОП ОСОБА_4 штраф у розмірі 65 250 грн. після спливу 3 річного строку із дня вчинення правопорушення, на думку колегії суддів, підлягає скасуванню.

При цьому, суд першої інстанції посилаючись на практику Верховного суду України (справа №21-433а13 від 04 березня 2014 року) в оскаржуваній постанові від 13 листопада 2017 року помилково зазначив, що у даних правовідносинах відповідачем жодним чином не порушено строків притягнення позивача до адміністративної відповідальності, адже законодавством прямо передбачено те, яка подія є моментом виявленням правопорушення, та чітко визначено час, протягом якого на відповідальну особу може бути накладено штраф.

Дослідивши вказану постанову Верховного суду України у справі №21-433а13 від 04 березня 2014 року колегією суддів встановлено, що вона повністю протирічить твердженню суду першої інстанції про те, що ч. 10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачає в тому числі відповідальність за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката, що є продовжуваним правопорушенням.

Так, у своїй Постанові Верховний суд України наголошує на тому, що в контексті хронології правового регулювання спірних відносин поняття «експлуатація не прийнятого в експлуатацію об'єкта» не може тлумачитись як триваюче правопорушення. Змістом цього правопорушення є невиконання обов'язку із введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта містобудування до початку його експлуатації.

Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що у вказаній постанові Верховний суд України йдеться про обєкт будівництва не введений в експлуатацію, а у даній справі будівництво було введено в експлуатацію шляхом реєстрації декларації про готовність об'єкту до експлуатації з реконструкції нежитлових приміщень кафе-бару з офісними приміщеннями за № ОД 2 від 10 вересня 2012 року.

Дані обставини також не були встановлені судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови від 13 листопада 2017 року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що відповідач пропустив передбачений ч.11 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» строк для накладання штрафу на ФОП ОСОБА_4

Так, в рішенні ЄСПЛ у справі «Tumeliai v. Lithuania» від 09 січня 2017 року зазначено, що «ризик, пов'язаний з помилкою, допущеною державним органом, повинна нести сама держава».

З системного аналізу вказаних норм законодавства та обставин справи колегія суддів вважає, що судом попередньої інстанції при винесенні вказаної постанови порушені норми матеріального та процесуального права, та висновки суду попередньої інстанції не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, таким чином керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України колегія суддів вважає за необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги ФОП ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови № 179 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19 липня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 317, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року по справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 179 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19 липня 2016 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 08 лютого 2018 року.

Суддя доповідач: Потапчук В.О.

Суддя: Семенюк Г.В.

Суддя: Шляхтицький О.І.