Справа № 159/3961/17
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/12446/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Ковельського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2017 року, суддя Панасюк С.Л., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Ковель у справі № 159/3961/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковельського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про зобов"язання вчинити дії, повний текст складено 28.11.2017р., -

В С Т А Н О В И Л А:

18.10.2017р. позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просить зобов»язати відповідача здійснити перерахунок пенсії та виплатити їй пенсію як непрацездатній дружині померлого годувальника відповідно до ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції від 02.06.2016 року) та ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), починаючи з 01.01.2017 року (з моменту настання обставин, що спричинили зміну розміру пенсії), з дотриманням норм ч. 1 ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), з урахуванням сплачених сум.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2017 р. позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив пенсійний орган, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовуються тим, що Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-ХІІ (далі - ОСОБА_2 889) та Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб не передбачено проведення перерахунків пенсій, в тому числі призначених згідно із Законом 3723, для перерахунку пенсії у звязку з втратою годувальника, призначеної відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (від 16.12.1993 № 3723-ХІІ) із врахуванням заробітної плати згідно довідки № 13 від 17.02.2017 про заробітну плату на посаді судді апеляційного суду станом на 01 грудня 2016 року виданої Апеляційним судом Волинської області, немає підстав.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи відповідно до ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у її сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 07.03.2007 року по даний час перебуває на обліку в Ковельському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України як одержувач пенсії по втраті годувальника, яка була призначена відповідно до Закону України "Про державну службу" в зв'язку зі смертю її чоловіка - ОСОБА_3, який на день смерті працював на посаді судді Апеляційного суду Волинської області, що сторонами не оспорюється.

06.04.2017 року позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою про перерахунок та виплату пенсії як непрацездатній дружині померлого годувальника відповідно до ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року та ст. 37 Закону України "Про державну службу" (чинного на момент призначення пенсії), починаючи з 01.01.2017 року (з моменту настання обставин, що спричинили зміну розміру пенсії), на підставі довідки № 13 від 17.02.2017 року, виданої Апеляційним судом Волинської області, про заробітну плату судді цього суду (а.с. 10-11).

Листом № 52/К-01 від 19.04.2017 року відповідач відмовив в проведенні перерахунку та виплаті пенсії позивачу з покликанням на скасування Закону України "Про державну службу" № 3723-XII, на підставі якого було призначено пенсію (а.с. 12).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що правовідносини щодо призначення пенсії виникли з 07.03.2007 року і на день набрання чинності Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 02.06.16 року та Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, не припинилися, продовжують тривати по даний час, а тому на ці правовідносини одночасно поширюються вимоги ст. 135, 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції від 02.06.2016 року), ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), ч. 1 ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), виходячи з наступного:

Згідно з ч. 1 ст. 38 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім'ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із ч.2 ст. 36 цього Закону, а членам сім'ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону - довічно. Відповідно до частини 2 цієї статті зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім'ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Позивачу була призначена пенсія відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу, якою в редакції, що діяла на час призначення пенсії, передбачено, що у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям - незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а на двох і більше членів сім'ї - 90 відсотків. До непрацездатних членів сім'ї належать особи, зазначені у ст. 36 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Пенсії у зв'язку з втратою годувальника призначаються із заробітку годувальника або із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті (заробітну плату чи пенсію).

Відповідно до статті 37-1 Закону № 3723-XII, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З метою вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії Кабінет Міністрів України 31.05.2000 року прийняв постанову № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії", згідно з пунктами 4 та 5 якої, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 року № 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", за винятком працюючих, визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики.

У подальшому, вказані правові норми зазнали змін як щодо права особи на отримання пенсії, так і щодо її розміру у відсотках до заробітку та порядку її призначення та перерахунку.

Так, Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VIIІ "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - ОСОБА_2 № 76-VIIІ), який набрав чинності з 1 січня 2015 року, внесено зміни до статті 37-1 Закону №723-ХІІ і її викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

Пунктом 1 змін, що вносились до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", яка набрала чинності 15.12.2015 року, у постанові Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії" пункт 4 виключено, абзац перший пункту 5 викладено в такій редакції: "Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".

Відтак, з 01.01.2015 року в Законі № 3723-XII, а з 15.12.2015 року в постанові Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії" відсутні норми, які б регламентували умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям.

Окрім цього, 01 квітня 2015 року набрав чинності ОСОБА_2 України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII (далі - ОСОБА_2 № 213-VIII), пунктом 5 Прикінцевих положень якого передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 3723-XII.

Оскільки, Закон № 213-VIII чинний, а до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 3723-XII.

Отже, на час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, зазначена норма втратила чинність.

Вирішуючи питання застосування вказаних вище норм права у часі, суд зазначає, що правовідносини щодо перерахунку пенсій регулюються нормами права, чинними на момент виникнення права на такий перерахунок.

ОСОБА_2 законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

В Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 9 лютого 1999 року чітко визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому Закони №76-VIIІ, №213-VIIІ та №889-VIІI не визнані неконституційними, тому підлягають застосуванню.

Позивач вважає, що право на перерахунок пенсії виникло в неї у зв'язку із підвищенням заробітної плати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".

На час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії положення статті 37-1 Закону №3723-ХІІ вже втратили чинність, тому в пенсійного органу були відсутні підстави для їх застосування.

Окрім цього, з 01.05.2016 року набрав чинності новий ОСОБА_2 України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - ОСОБА_2 № 889-VIII), яким встановлено інші правила щодо пенсійного забезпечення державних службовців.

ОСОБА_2 №889-VІІІ взагалі не містить окремого порядку перерахунку пенсій державним службовцям. Стаття 90 цього Закону передбачає, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України від 9 липня 2003 року №1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - ОСОБА_2 №1058-ІV).

Таким чином, пенсії, призначені згідно із Законом №3723-ХІІ, перераховуються у відповідності до вимог Закону №1058-ІV, тобто, тільки у випадку, якщо складові пенсійної виплати (надбавки, підвищення, доплати тощо) визначаються залежно від розміру прожиткового мінімуму.

Слід зазначити, що відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, розміри соціальних виплат залежать від фінансово-економічних можливостей держави.

Так, згідно висновку Конституційного Суду України зробленого у своєму рішенні від 25.01.2012 року № 3рп/2012, соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Конституційний Суд України також зазначив, що передбачені законами соціально - економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Закріплений у статті 6 КАС України принцип верховенства права суд застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права в Україні.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про правомірність відмови Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області у перерахунку ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 37-1 Закону України Про державну службу у зв'язку з прийнятими змінами в законодавстві, якими врегульовано відносини в сфері пенсійного забезпечення.

Щодо покликання апелянта на постанову Ратнівського районного суду Волинської області від 02.07.2013 року залишену без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2013 року та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 15.01.2014 року, якою зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області провести позивачу перерахунок пенсії та виплатити її, як непрацездатній дружині померлого годувальника відповідно до ст. 129 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ст. 37 Закону України "Про державну службу", починаючи з 01 лютого 2012 року, з дотриманням норм ч. 1 ст. 37-1 Закону України "Про державну службу", з урахуванням сплачених сум (а.с. 14-21), то на момент прийняття вказаного рішення діяли норми Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, якими було передбачено можливість перерахунку пенсій державним службовцям, тоді як на момент даного звернення, норми цього закону втратили чинність.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, п.2 ч.1 ст.315, п.4 ст.317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Ковельського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області - задоволити.

Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2017 року у справі № 159/3961/17 скасувати та постановити нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.243 КАС України з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повне судове рішення складено 12.02.18