Справа № 826/2259/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 лютого 2018 року № 826/2259/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І. розглянув у письмовому провадженні справу за позовом ТОВ «Текссол-с» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «Текссол-с» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.01.2017 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що висновок контролюючого органу про порушення п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України (далі - ПК України) викладений в акту від 27.10.2016 №974/26-15-14-06-05/35892372 документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ «Текссол-С» законодавства України з питань митної справи є необґрунтованим, що вказує на протиправність прийнятого на підставі такого висновку податкового повідомлення-рішення.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи, з яких вбачається, що за результатами перевірки контролюючий орган прийшов до висновків щодо порушення позивачем митного та податкового законодавства, а тому Головне управління ДФС у м. Києві при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ухвалою від 23.03.2017 зупинено провадження у справі №826/2259/17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №359/8550/16-п.

В подальшому, ухвалою від 12.06.2017 провадження поновлено та справу №826/2259/17 призначено до вирішення в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову, представник відповідача заперечував проти задоволення позову.

В судовому засіданні відповідно до ч. 4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній станом на 04.07.2017) ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ «Текссол-С» законодавства України з питань митної справи під час декларування товарів за митною декларацією від 01.04.2014 №125110000/2014/006706, за результатом якої складено акт від 27.10.2016 №974/26-15-14-06-05/35892372 (далі - акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що контролюючим органом встановлено порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 52, ст.. 58 Митного кодексу України, п. 190.1 ст. 190 ПК України, що призвело до заниження податкового зобов'язання по сплаті податку на додану вартість на сум у86 315,51 грн.

На підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.11.2016 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із ввезених в Україну товарів на загальну суму 107 894,39 грн.

В подальшому, рішенням ДФС України про результати розгляду скарги від 25.01.2017 №1441/6/99-99-11-03-03-25 скасовано вказане вище податкове повідомлення-рішення.

На підставі акту перевірки та рішення від 25.01.2017 №1441/6/99-99-11-03-03-25 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.01.2017 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із ввезених в Україну товарів на загальну суму 103873,42 грн. (за основним платежем 83 098,74 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 20 774,68 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1 Митного Кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з ч. 1 ст. 36 МК України Країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Відповідно до ч. 4 ст. 44 МК України разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, подається обов'язково лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров'я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.

Частиною 3 ст 48 МК України передбачено, що у разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовуються особливі види мита (антидемпінгове, компенсаційне, спеціальне або додатковий імпортний збір), такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати особливих видів мита.

Згідно із ч.1 ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ч.1 ст.52 МК України).

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості (п.4, п.5 ч.5 ст.54 МК України).

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

З матеріалів справи вбачається, що TOB «TEKCCOЛ-C» за митною декларацією від 01.04.2014 № 125110000/2014/006706 здійснено митне оформлення товару №1 «Тканина полікотон (p/с) змішана, з вмістом штапельних волокон поліестеру 52% та бавовни 48%, полотняного переплетення вибивна, поверхнева щільність 118г/м2, завширшки 220см., без покриття, без просочення, 30x30/76x68-102450,0 м.п., - 225390 м. кв. сток. Країна виробництва: Pakistan. Виробник: «DAWOOD EXPORTS» (PVT). Місць-417 5L 414 баул» за кодом згідно УКТ ЗЕД 5513 41 00 00, фактурною вартістю 90 545,40 дол. США та товару №2 «Тканина з поліефірних штапельних волокон 52% та 48% бавовни, відбілена, полотняного переплетення, завширшки 220см., з поверхневою щільністю 107г/м2-6224,0 м.п.-13692,8 м2, 30x30/76x68 без покриття, без просочення, сток, не призначена для дитячого асортименту. Країна виробництва: Pakistan. Виробник: «DAWOOD EXPORTS» (PVT). Місць 25 5L 25 баул.» за кодом згідно УКТ ЗЕД 5513 11 90 00 фактурною вартістю 4 994,60 дол. СІЛА. Відправник: KAUSAR PROCESSING INDUSTRIES (PVT) LTD. Країна відправлення Пакистан. Одержувачем, особою, відповідальною за фінансове врегулювання, та декларантом є ТОВ «ТЕКССОЛ-С».

З акту перевірки вбачається, що за результатами аналізу документів, встановлено, що поставка вказаних товарів здійснювалась на виконання умов контракту від 12.10.2012 №1012/12, укладеного між продавцем TOB «DAWOOD EXPORT (PVT) LTD» та покупцем TOB «ТЕКССОЛ-С». Відповідно до доповнення до контракту від 23.09.2013 №6/1 відправником товару є «KAUSAR PROCESSING INDUSTRIES (PVT)». Згідно з рахунком-фактурою (інвойсом) від 23.09.2013 № КРІ/786/7109/2013 та митною декларацією країни відправлення від 23.09.2013 №HBL2309496 загальна фактурна вартість товарів становить 95 540,00 USD. Ввезення товарів здійснювалось на умовах FOB- Karachi (Пакистан).

З метою підтвердження відомостей, щодо вартості витрат, понесених TOB «TEKCCOJI-C». на перевезення товару до митного кордону України, підприємством подано до митного оформлення довідку ТОВ «Тесей», код - 32572342 (Експедитор) про транспортні витрати від 29.11.2013 №122090, відповідно до якої вартість фрахту з порту Касим (Пакистан) - Одесса (Україна) за коносаментом від 29.09.2013 №MSCUK8378784 склала 16 083,87 грн. Страхування вантажу не передбачено.

Листом від 21.12.2015 № 29146/5/99-99-25-01-04-16 Державна фіскальна служба України звернулась до митної адміністрації Пакистану про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки законності ввезення товарів за митною декларацією від 01.04.2014 № 125110000/2014/006706 на адресу ТОВ «ТЕКССОЛ-С».

Митною адміністрацією Пакистану листом від 19.05.2016 №3(4)ІС/2014 надіслано відповідь на запит Державної фіскальної служби України, лист Уряду в Пакистані від 10.05.2016 № SI/Misc/28/2014-Exp(PMBQ) та копії документів, за якими зазначені вище товари експортувались з території Пакистану, а саме, копію митної декларації країни відправлення від 23.09.2013 № HBL2309496; рахунку-фактури (інвойсу) від 23.09.2013 № КРІ/786/7109/2013; пакувальний лист від 23.09.2013.

За результатами проведеного співставлення, встановлено, що відомості щодо відправника, одержувача товару, країни відправлення та призначення, найменування, ваги, та кількості товарів, кількості місць співпадають, що дає підстави однозначно ідентифікувати товари, зазначені у документах іноземного митного органу, як ті товари, митне оформлення яких здійснювалось ТОВ «ТЕКССОЛ-С» за митною декларацією від 01.04.2014 №125110000/2014/006706. Проте, за результатами співставлення виявлено розбіжності щодо вартості товарів, а саме, заявлена Підприємством до митного оформлення фактурна вартість товарів становить 95 540.00 USD, згідно з отриманими від митної адміністрації Пакистану рахунком-фактурою (інвойсом) від 23.09.2013 № КРІ/786/7109/2013 та копією митної декларації країни відправлення від 23.09.2013 № HBL2309496 вартість товарів становить 149 534.44 USD.

Враховуючи, що отримана від митного органу Ісламської Республіки Пакістан інформація не підтверджує відомості заявлені ТОВ «Текссол-С», зокрема, щодо вартості товарів, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на спростування викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість висновку контролюючого органу про порушення позивачем норм п. 190.1 ст. 190 ПК України та , як наслідок про обґрунтованість податкового повідомлення-рішення від 27.01.2017 №.

Щодо посилання позивача на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2017 по справі №359/8550/16-П, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 (директор ТОВ «Текссол-С» до відповідальності за ч 1 ст. 483 МК України за відсутністю в його діях складу цього порушення митних правил, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Зі змісту постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2017 по справі №359/8550/16-П вбачається, що ОСОБА_1 (директор ТОВ «Текссол-С» не вчинялись дії передбачені ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки особою уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «Тесскол-с» є інша особа (ОСОБА_2). Проте вказане не спростовує доводи податкового органу, що ТОВ «Тесскол-С» не вчинено порушення п. 190.1 ст. 190 ПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень доведено правомірність спірного податкового повідомлення - рішення.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись вимогами статей 77-78, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда