Справа № 809/1881/17
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2018 р. справа № 809/1881/17

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Григорук О.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживачння: АДРЕСА_1) до Коломийського об'єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області (код 37904176, місцезнаходження: вул. Валова, 47а, м. Коломия, Івано-Франківська обл., 78200) про визнання відмови неправомірною, зобов'язання до вчинення дій та скасування розпорядження №193207 від 04.06.2015, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Коломийського об'єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області про: визнання відмови щодо визнання заяви про переведення з одного виду пенсії на інший вид від 29.05.2015 неподаною та скасування рішення управління про таке переведення - неправомірною; скасування розпорядження №193207 від 04.06.2015; зобов'язання перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015 у разі її звернення з відповідними документами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що пенсію по Закону України "Про державну службу" №3723-XII ОСОБА_1 було лише перераховано шляхом переведення на період з 29.05.2015 по 01.06.2016. При цьому зазначено, що вказану пенсію ОСОБА_1 не отримувала, відтак, позивач вважає, що вона не скористалася правом на отримання пенсії державного службовця та має право на переведення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ.

29.12.2017 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 до Коломийського об'єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання відмови неправомірною, зобов'язання до вчинення дій та скасування розпорядження №193207 від 04.06.2015 було залишено без руху.

На виконання вказаної ухвали суду позивачем 11.01.2018 усунуто недоліки позовної заяви (а.с.39).

Ухвалою суду від 11.01.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

30.01.2018 надійшов до суду відзив відповідача на позовну заяву, згідно з яким відповідач заперечує проти задоволення позову. Відзив мотивований тим, що відповідно до Порядку призначення пенсiй деяким категорiям осiб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016, однією з обов'язкових умов визначення права на призначення пенсії Закону України "Про державну службу" №889-VIII є вимога не призначення пенсії відповідно Закону України "Про державну службу" №3723-XII до набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VIII. Щодо зобов'язання перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015 у разі її звернення з відповідними документами зазначено, що вимога про таке зобов'язання є передчасною. Просить суд відмовити в задоволенні позову (а.с.44-48).

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Коломийському об'єднаному управлінні пенсійного фонду України Івано-Франківської області станом на час звернення до суду отримує пенсію за віком при повному стажі відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

01.09.2014 ОСОБА_1 звернулася до Коломийського об'єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області з заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та з 31.07.2014 їй призначено та здійснено виплату пенсії за віком при страховому стажі 39 років, що підтверджується протоколом №2682 від 05.09.2014, розпорядженням №193207 від 19.09.2014 та довідками №№4012, 2013 від 11.12.2017 (а.с.23-25, 32).

Слід зазначити, що 01.04.2015 Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VІІІ від 02.03.2015 абзац другий частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», серед інших замінено абзацом такого змісту "Тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, серед інших, передбачених Законом України "Про державну службу" не виплачуються".

Судом встановлено, що з 01.04.2015 ОСОБА_1 не виплачувалася призначена їй пенсія за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», чинного на час виникнення цих правовідносин, з мотивів того, що позивач продовжувала працювати на посаді, віднесеній до посад державних службовців.

Відповідно до пункту 5 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VІІІ від 02.03.2015, у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, серед визначених, відповідно до Закону України "Про державну службу".

29.05.2015 ОСОБА_1 звернулася до Коломийського об'єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області з заявою про переведення пенсії з одного виду - призначеної пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на інший - згідно Закону України «Про державну службу» (а.с.26). Відтак, з 29.05.2015 позивачці було призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, з врахуванням стажу роботи на посадах державного службовця 22 роки 2 місяці в розмірі 60% від заробітку, що підтверджується розпорядженням №193207 від 04.06.2015, яке позивач просить скасувати (а.с.27).

З причини того, що розмір перерахованої за Законом України «Про державну службу» був меншим за розмір пенсії на загальних підставах, 02.06.2015 ОСОБА_1 звернулася до Коломийського об'єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області з заявою про переведення пенсії з одного виду - призначеної пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» на інший - згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Розпорядженням від 08.06.2015 позивачці з 02.06.2015 було призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яку вона не отримувала в період дії особливого порядку виплати пенсії працюючим пенсіонерам вказане підтверджується також довідками №№4014, 4015, 4012, 2013 від 11.12.2017 (а.с.28, 29, 32, 33). 21.08.2017 ОСОБА_1 звернулася до Коломийського об'єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області з заявою про перерахунок пенсії. Відповідно до розпорядження від 28.08.2017 здійснено перерахунок у зв'язку зі зміною стажу (а.с.30, 31). З 01.10.2017 виплата пенсії на віком на загальних підставах позивачу відновлена та виплачується по час подання позовної заяви, що підтверджується довідкою №4013 від 11.12.2017 (а.с.33).

Таким чином, з 31.07.2014 ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 29.05.2015 перераховано відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ, з 02.06.2015 перераховано відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

27.11.2017 ОСОБА_1 подала до Коломийського об'єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області звернення від 24.11.2017, відповідно до якого просила вважати заяву від 29.05.2015 не поданою та скасувати прийняте рішення, зокрема розпорядження №193207 від 04.06.2015 про переведення пенсії, призначеної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ, що, як зазначено у зверненні, дасть можливість здійснити переведення на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ при зверненні з заявою та відповідними документами (а.с.34).

За наслідками розгляду вказаного звернення від 24.11.2017, Коломийське об'єднане управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області, листом від 01.12.2017 за №266/ч-15, повідомило про відсутність законних підстав для визнання заяви від 29.05.2015 не поданою і скасування рішення про переведення від 04.06.2015, мотивуючи відмову приписами пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" (а.с.35-36).

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 37 Закону України "Про державну службу" на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно пунктів 1, 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ цей Закон набрав чинності з 01.05.2016. Визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про державну службу" №3723-XII (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З 23.09.2016 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб", якою затверджений Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, зокрема, пенсійне забезпечення державних службовців, положення якої застосовуються з 01.05.2016.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016, згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 р. №889-VIII "Про державну службу" на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723-XII "Про державну службу" мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. №889-VIII "Про державну службу": мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" не призначалася пенсія відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723-XII "Про державну службу", мають: чоловіки, які досягли віку 62 роки. До досягнення зазначеного віку право на призначення пенсії мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 61 рік - які народилися по 31 грудня 1954 р.; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 р. по 31 грудня 1955 р.; жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З наведеного вбачається, що, серед визначеного, наявність обставини з призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723-XII впливає на виникнення права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перераховану їй згідно Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ пенсію не отримувала (а.с.32-33), тому позивач вважає відмову відповідача про визнання заяви щодо переведення з одного виду пенсії на інший вид від 29.05.2015 неподаною та скасування рішення управління про таке переведення неправомірною.

Згідно частини 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Застраховані особи та члени їхніх сімей мають право на оскарження дій (бездіяльності) страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку.

Страхувальники мають право на оскарження дій (бездіяльності) виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб у порядку підлеглості до вищого органу або посадової особи, а також у судовому порядку (частина 1 статті 105 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

При цьому, Коломийське об'єднане управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області не наділене як правом визнання заяви, за результатами розгляду якої ним прийнято відповідне рішення так і правом скасування такого рішення.

Таким чином, у спірних правовідносинах пенсійний орган здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законами України, так як у останнього відсутні правові підстави для визнання заяви щодо переведення з одного виду пенсії на інший вид від 29.05.2015 неподаною та скасування рішення про таке переведення.

Щодо вимоги скасування розпорядження №193207 від 04.06.2015 в судовому порядку, як встановлено, з 29.05.2015 ОСОБА_1, у зв'язку з поданням нею 29.05.2015 заяви з доданими документами, було призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ, чинного на момент виникнення спірних правовідносин (а.с.23-24).

Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Вищевказана заява від 29.05.2015 оформлена відповідно до додатку 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (чинного на час виникнення спірних правовідносин) №22-1 від 25.11.2005. До заяви було додано трудову книжку, довідку про заробітну плату, документи про стаж (а.с.26). При цьому відповідно до пункту 2.8 цього Порядку №22-1 від 25.11.2005 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Отже, оскаржуване розпорядження було прийняте на підставі заяви з відповідними документами у визначений законодавством строк відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що згідно матеріалів справи не оспорюється позивачем.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, тобто обов'язковою умовою для скасування індивідуального акта є встановлення його протиправності.

Суд звертає увагу на те, що вимога про скасування розпорядження від 04.06.2015 повинна бути обґрунтована доказами, які б підтверджували факт протиправності розпорядження, так як кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (стаття 77 Кодексу адміністративного судочинства України), при цьому, неотримання коштів відповідно до оскаржуваного рішення не свідчить про його протиправність.

Отже, враховуючи те, позивачем не надано будь-яких доказів, які б давали змогу дійти висновку про наявність обставини протиправності розпорядження №193207 від 04.06.2015, при тому, що судом не встановлено таких обставин, то вимога про скасування вказаного розпорядження не підлягає до задоволення.

Крім вищевикладеного, позивач просить зобов'язати перевести її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ у разі звернення позивачки з відповідними документами, однак вказана вимога є передчасною, оскільки є відсутнім факт звернення позивача до Коломийського об'єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області з вказаними документами, а відтак є відсутнім факт порушення прав, які б підлягали захисту в судовому порядку.

Право на звернення до суду та способи судового захисту врегульоване статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини 1 вказаної норми, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з адміністративним позовом є обов'язкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у суду немає правових підстав для задоволення позову.

Таким чином, вимога про зобов'язання перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015 у разі її звернення з відповідними документами не підлягає до задоволення.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживачння: АДРЕСА_1) в задоволенні позову до Коломийського об'єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області (код 37904176, місцезнаходження: вул. Валова, 47а, м. Коломия, Івано-Франківська обл., 78200) про визнання відмови неправомірною, зобов'язання до вчинення дій та скасування розпорядження №193207 від 04.06.2015.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.