Справа № 826/4617/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

06 лютого 2018 року справа №826/4617/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Т-Стиль" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Т-Стиль")
доГоловного управління Держпродспоживслужби в місті Києві (далі по тексту - відповідач)
провизнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві про накладання стягнень передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів" від 09 березня 2017 року №11
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправною постанову відповідача від 09 березня 2017 року №11, з огляду на те, що факт продажу ТОВ "Т-Стиль" товарів без необхідної, доступної, достовірної інформації відповідачем не доведено, а перевірку на предмет дотримання норм законодавства про захист прав споживачів проведено не об'єктивно та з порушенням норм законодавства України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/4617/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких підтримав висновки акта перевірки від 09 вересня 2016 року №000146 та зазначив про прийняття оскаржуваної постанови на підставі чинного законодавства.

В судовому засіданні 12 жовтня 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідача проти позову заперечили; на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, звертає увагу на наступне.

На підставі "Плану здійснення Головним управлінням Держпродспоживслужби в місті Києві планових заходів державного нагляду (контролю) на III квартал 2016 року", затвердженого Наказом Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві від 20 червня 2016 року №16, наказу "Про проведення планового заходу" від 17 серпня 2016 року №628, направлення на проведення заходу від 17 серпня 2016 року №561 посадовими особами відповідача 09 вересня 2016 року проведено планову перевірку ТОВ "Т-Стиль" за адресою: пр.-т. Оболонський, 1, місто Київ, ТРЦ "Дрім Таун" на предмет дотримання законодавства у сфері захисту прав споживачів та антитютюнового законодавства.

За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 09 вересня 2016 року №000146, яким встановлені порушення пункту 7 статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів", а саме: на фасаді торговельного об'єкта відсутня вивіска з найменуванням суб'єкта господарювання; відсутній журнал реєстрації перевірок; реалізація продукції без необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію у супровідній документації, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі) про найменування та місцезнаходження виробника і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, дані про основні властивості товару, склад матеріалу, ґатунок, найменування нормативного документа, вимогам якого повинен відповідати вітчизняний товар, дату випуску, термін придатності.

Представники ТОВ "Т-Стиль", присутні під час перевірки акт від 09 вересня 2016 року №000146 підписати відмовились, про що наявна відповідна відмітка на копії акта перевірки.

На підставі вищезазначеного акта перевірки відповідачем винесено припис від 09 вересня 2016 року №000146, яким ТОВ "Т-Стиль" зобов'язано припинити порушення законодавства про захист прав споживачів та надати підтверджуючу документацію щодо кількості та вартості отриманої для реалізації партії продукції.

На підставі акта від 09 вересня 2016 року №000146 постановою про накладення стягнень передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів" від 09 березня 2017 року №11 за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації на партію продукції, отриманої для реалізації застосовано до позивача штраф у розмірі 16 564, 50 грн.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови та норм Закону України "Про захист прав споживачів", суду належить встановити наявність підстав для застосування штрафу, а саме чи мав місце факт відсутності на продукції позивача під час перевірки необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації, а також встановити наявність чи відсутність порушень відповідачем чинного законодавства у сфері захисту прав споживачів під час проведення перевірки.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів, регулює Закон України "Про захист прав споживачів" (тут і далі в редакції від 01 січня 2016 року, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Згідно частин першої та третьої статті 5 Закону України "Про захист прав споживачів" держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності.

Захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди.

Частиною першою статті 26 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право, серед іншого: перевіряти додержання суб'єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог нормативно-правових актів щодо безпеки продукції, а також правил торгівлі та надання послуг шляхом безперешкодного відвідування та обстеження відповідно до законодавства будь-яких виробничих, торговельних та складських приміщень таких суб'єктів; накладати на суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення, передбачені статтею 23 цього Закону, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України "Про захист прав споживачів" результати перевірок суб'єктів господарювання службовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, оформлюються відповідними актами.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (тут і далі в редакції від 01 вересня 2015 року, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, органів місцевого самоврядування, інших органів в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня безпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Згідно частини першої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. частиною одинадцятою статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Згідно частини четвертої статті 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім'я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис. На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку. Згідно частини першої статті 12 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

Аналогічні норм містяться в Порядку проведення перевірок суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгів та надання послуг, затвердженому наказом Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 07 березня 2012 року №310.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що повідомлення про перевірку ТОВ "Т-Стиль" не отримувало та не ознайомлене з наказом на проведення планової перевірки від 17 серпня 2016 року.

Окрім того, позивач зазначає, що в направленні на проведення заходу від 17 серпня 2016 року №561 зазначено, що найменування суб'єкту господарювання щодо якого здійснюється захід - ТОВ "Т-Стиль" "GOLD", проте ТОВ "Т-Стиль" ніякого відношення до магазину "GOLD" не має, а є власником магазину "GOLDI Льонокомбінат".

Матеріали справи підтверджують, що 20 червня 2016 року наказом Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві №16 затверджено План здійснення Головним управлінням Держпродспоживслужби в місті Києві планових заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на ІІІ квартал 2016 року, яким пунктом 152 передбачено планову перевірку ТОВ "Т-Стиль", місце проведення господарської діяльності суб'єкта господарювання: м. Київ, пр-т Оболонський, 1, ТРЦ "Дрім Таун", дата початку проведення заходу: 05 вересня 2016 року, строки проведення заходу: 15 робочих днів, найменування органу державного нагляду (контролю): Головне управління Держпродспоживслужби в місті Києві.

12 серпня 2016 року відповідачем видано повідомлення про проведення планової перевірки суб'єкта господарювання №311, яким на підставі Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" відповідач повідомив ТОВ "Т-Стиль" м. Київ, пр-т Оболонський, 1, ТРЦ "Дрім Таун" про проведення з 05 вересня по 23 вересня 2016 року планової перевірки на предмет дотримання вимог законодавства.

16 серпня 2016 року повідомлення від 12 серпня 2016 року №311 вручено особисто старшому продавцю ОСОБА_1 для передачі керівництву, про що свідчить її власноручний підпис на копії відповідного повідомлення.

Перебування ОСОБА_1 на посаді старшого продавця магазину позивача за адресою: м. Київ, пр-т Оболонський, 1 ТРЦ "Дрім Таун", позивачем не заперечується та підтверджується наказом позивача "Про прийняття на роботу ОСОБА_1 та ОСОБА_2." від 11 січня 2016 року №4.

17 серпня 2016 року відповідачем видано наказ "Про проведення планового заходу" №628, яким наказано головному спеціалісту відділу контролю у сфері торгівлі, робіт та послуг Управління захисту споживачів Гонтар Тетяні Павлівні, головному спеціалісту відділу контролю у сфері торгівлі, робіт та послуг Управління захисту споживачів Мушті Оксані Віталіївні здійснити плановий захід (перевірка) у ТОВ "Т-Стиль", "GOLD", ТРЦ "Дрім Таун" (пр-т Оболонський, 1, м. Київ) у термін з 05 по 23 вересня 2016 року, предмет заходу: дотримання законодавства у сфері захисту прав споживачів та антитютюнового законодавства.

17 серпня 2016 року відповідачем видано направлення на проведення заходу №561.

Копію направлення від 17 серпня 2016 року №561 отримала особисто старший продавець ОСОБА_1 09 вересня 2016 року.

Судом встановлено, що усі документи відповідача стосовно планової перевірки ТОВ "Т-Стиль" від 09 вересня 2016 року відповідають вимогам чинного законодавства, містять усі передбачені законодавством реквізити та вручені позивачеві відповідно до вимог законодавства.

Посилання позивача на те, що ТОВ "Т-Стиль" ніякого відношення до магазину "GOLD" не має, а є власником магазину "GOLDI Льонокомбінат", Окружний адміністративний суд міста Києва не бере до уваги, оскільки найменування позивача у відповідних документах відповідає відомостям з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а зазначення у документах "GOLD", а не "GOLDI", є технічною помилкою друку та не може впливати на проведення перевірки ТОВ "Т-Стиль" за вірно вказаним місцем провадження господарської діяльності, тобто за місцем знаходження магазину позивача.

Судом також не беруться до уваги посилання позивача на неотримання наказу від 17 серпня 2016 року оскільки Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" вручення суб'єкту господарювання наказу про проведення перевірки не передбачено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що призначення та проведення планової перевірки позивача здійснено відповідачем без порушення вимог законодавства, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Стосовно дотримання відповідачем процедури накладення на позивача стягнення необхідно зазначити наступне.

Порядок накладення та стягнення штрафів уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів з суб'єктів господарської діяльності - підприємств, установ, організацій (їх філій, представництв, відділень) незалежно від форми власності, іноземних юридичних осіб (їх філій, представництв, відділень) і фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, що провадять господарську діяльність на території України, за порушення законодавства про захист прав споживачів, визначає Положення про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року №1177 (тут і далі і редакції від 17 жовтня 2013 року, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - Положення №1177).

Відповідно до пункту 2 Положення №1177 відповідно до статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів" на суб'єктів господарської діяльності, серед іншого, накладається стягнення у вигляді штрафу за: відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною першою статті 8, частиною першою статті 9 і частиною третьою статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів", - у десятикратному розмірі вартості товару, виконаної роботи (наданої послуги) виходячи з цін, що діяли на час придбання товару, замовлення роботи (надання послуги), але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; обмеження або відмову в реалізації прав споживачів, установлених частиною другою статті 17 Закону України "Про захист прав споживачів", - у розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; виготовлення, реалізацію товару, виконання роботи, надання послуги, що не відповідає вимогам нормативних документів, - у розмірі 50 відсотків вартості виготовленої або одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо законодавством суб'єкт господарської діяльності звільнений від ведення обов'язкового обліку доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 3 Положення №1177 накладати на суб'єктів господарювання штрафи, передбачені пунктом 2 цього Положення, мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники.

Пунктом 4 Положення №1177 встановлено, що рішення про накладення штрафів приймається на підставі відповідних актів перевірки суб'єкта господарської діяльності та інших матеріалів, пов'язаних з цією перевіркою, за наявності порушень, зазначених у пункті 2 цього Положення, і оформляється постановою за формою, що встановлюється Мінекономрозвитку.

Питання про накладення штрафу розглядається за участю представника суб'єкта господарської діяльності. У разі його відсутності справу може бути розглянуто лише у випадку, коли незважаючи на своєчасне повідомлення суб'єкта господарської діяльності про місце і час розгляду справи від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до пункту 5 Положення №1177 постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший і другий примірники залишаються у Держспоживінспекції або її територіальному органі, який прийняв постанову про накладення штрафу, третій примірник у 3-денний термін після її прийняття надсилається суб'єкту господарської діяльності або видається його представнику під розписку.

Матеріали справи підтверджують, що 13 лютого 2017 року відповідачем направлено позивачеві лист від 10 лютого 2017 року №1798, яким відповідач повідомляв ТОВ "Т-Стиль", що відповідно до статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів" Головне управління Держпродспоживслужби в місті Києві розглядає справу про накладення стягнення, 09 березня 2017 року керівникові ТОВ "Т-Стиль" необхідно з'явитися з 15-00 до 16-00 за адресою: м. Київ, вул. Стадіонна, 6а, каб. 6, при собі мати паспорт.

Окрім того, позивача повідомлено, що в разі його неявки, справа буде розглядатися без участі позивача.

Вищезазначений лист від 10 лютого 2017 року отримано ТОВ "Т-Стиль" 15 лютого 2017 року, що підтверджується відповідною відміткою на рекомендованому повідомленні.

Докази виконання вимог акту перевірки від 09 вересня 2016 року та повідомлення відповідача до 09 березня 2017 року про їх виконання позивачем до суду не надано та в матеріалах справи відсутні.

Із системного аналізу наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не порушено процедуру накладення стягнення.

Стосовно незгоди позивача з висновками, викладеними у акті перевірки від 09 вересня 2016 року, які стали підставою для накладення штрафу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів).

Згідно частини першої статті 6 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Згідно частини першої статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Інформація про продукцію повинна містити: 1) назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; 3) дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, об'єм тощо), умови використання; 4) відомості про вміст шкідливих для здоров'я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами; 5) позначку про наявність у складі продукції генетично модифікованих організмів; 6) дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; 61) виробник (продавець) у разі виявлення недостовірної інформації про продукцію (якщо вона не шкодить життю, здоров'ю або майну споживача) протягом тижня вилучає цю продукцію з продажу та приводить інформацію про неї до відповідності; 7) дату виготовлення; 8) відомості про умови зберігання; 9) гарантійні зобов'язання виробника (виконавця); 10) правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; 11) строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; 12) найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

Нормативно-правовими актами, в тому числі технічними регламентами, можуть бути встановлені додаткові вимоги до змісту інформації про продукцію.

Інформація споживачеві повинна надаватися згідно із законодавством про мови.

Частиною другою статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв'язку.

Частиною третьою статті 26 Закону України "Про засади державної мовної політики" визначено, що маркування товарів, інструкції про їх застосування тощо виконуються державною мовою і регіональною мовою або мовою меншин. За рішенням виробників товарів поруч із текстом, викладеним державною мовою, може розміщуватись його переклад іншими мовами.

Загальні умови провадження торговельної діяльності суб'єктами оптової торгівлі, роздрібної торгівлі, закладами ресторанного господарства, основні вимоги до торговельної мережі, мережі закладів ресторанного господарства і торговельного обслуговування споживачів (покупців), які придбавають товари у підприємств, установ та організацій незалежно від організаційно-правової форми і форми власності, фізичних осіб - підприємців та іноземних юридичних осіб, що провадять підприємницьку діяльність на території України (далі - суб'єкти господарювання) визначають Порядок провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року №833 (тут і далі в редакції від 18 квітня 2013 року, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - Порядок №833).

Відповідно до пункту 17 Порядку №833 забороняється продаж товарів, що не мають відповідного маркування, етикетування або інструкції про їх застосування (в установлених випадках), а також належного товарного вигляду, на яких строк придатності не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативних документів, строк придатності яких минув, а також тих, що надійшли без документів, передбачених законодавством, зокрема які засвідчують їх якість та безпеку.

Згідно пункту 21 Порядку №833 суб'єкт господарювання зобов'язаний, серед іншого, надавати споживачеві (покупцеві) у доступній формі необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про товари.

Відповідно до пункту 14 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19 квітня 2007 року №104 (далі по тексту - Правила №104), у торговельному (демонстраційному) залі мають бути виставлені наявні в суб'єкта господарювання товари або їх зразки в повному асортименті.

Забороняється продаж товарів, що не мають відповідного маркування, належного товарного вигляду, на яких строк придатності не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативних документів, строк придатності яких минув, а також тих, що надійшли без документів, передбачених законодавством, зокрема, які засвідчують їх якість та безпеку. Згідно пункту 16 Правил №104 здійснюючи продаж непродовольчих товарів вітчизняного та іноземного виробництва, працівники суб'єкта господарювання зобов'язані надати споживачам необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про товари в супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів товарів, яка має містити: назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; найменування нормативних документів, вимогам яких повинні відповідати вітчизняні товари; дані про основні властивості товару; відомості про вміст шкідливих для здоров'я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремих товарів, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами; дані про ціну (тариф), умови та правила придбання товару; дату виготовлення; відомості про умови зберігання; гарантійні зобов'язання виробника (виконавця); правила та умови ефективного і безпечного використання товару; строк придатності (строк служби) товару, відомості про необхідні дії споживача після його закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

Інформація споживачеві повинна надаватися згідно із законодавством про мови. відповідно до пункту 2 глави 1 розділу ІІ Правил №104 маркування швейних, трикотажних, хутряних, овчинно-шубних (кожухових) товарів і головних уборів передбачає наявність інформації про найменування підприємства-виробника, його місцезнаходження, товарний знак, назву виробу, артикул, склад матеріалу, номер моделі, розмір, ґатунок, найменування нормативного документа, вимогам якого повинен відповідати вітчизняний товар, дату випуску.

Як уже зазначалося вище, за результатами позапланової перевірки, посадовими особами відповідача складено акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 09 вересня 2016 року №000146, яким встановлені порушення пункту 7 статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів", а саме: на фасаді торговельного об'єкта відсутня вивіска з найменуванням суб'єкта господарювання; відсутній журнал реєстрації перевірок; реалізація продукції без необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію у супровідній документації, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі) про найменування та місцезнаходження виробника і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, дані про основні властивості товару, склад матеріалу, ґатунок, найменування нормативного документа, вимогам якого повинен відповідати вітчизняний товар, дату випуску, термін придатності.

Вищезазначені порушення вказані відповідачем також у додатку №7 до акта перевірки від 09 вересня 2016 року №000146 у графі "Детальний опис результатів продукції", в якому зазначено усю продукцію позивача, яка представлена у магазині з порушенням вимог чинного законодавства.

На підтвердження вищевказаних порушень відповідачем до акта перевірки додані також копії етикеток продукції, в яких відсутня інформація: про найменування та місцезнаходження виробника і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, дані про основні властивості товару, склад матеріалу, ґатунок, найменування нормативного документа, вимогам якого повинен відповідати вітчизняний товар, дату випуску, термін придатності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що в додатку №1 до акта перевірки від 09 вересня 2016 року №000146, серед загальнообов'язкових питань, які підлягають перевірці, є питання №7 "Наявність на видному місці куточка покупця з інформацією про найменування власника або уповноваженого ним органу", щодо якого перевіряючими було постановлено "Так", що, на думку позивача, свідчить про його наявність.

Окружний адміністративний суд міста Києва не приймає до уваги вищезазначені посилання позивача, оскільки наявність на видному місці куточка покупця з інформацією про найменування власника або уповноваженого ним органу не спростовує відсутність на маркуванні продукції інформації про виробника і підприємство, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, та іншої зазначеної в акті перевірки інформації, оскільки власник магазину та виробник продукції можуть відрізнятися, наявність у куточку споживача іншої передбаченої законодавством інформації на момент перевірки позивачем не доведено.

Окрім того, позивач надав до суду фотокопію етикеток продукції, що містить всю інформацію, передбачену чинним законодавством, що, на думку позивача, свідчить про відсутність порушень вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів.

Проаналізувавши фотокопії наданих до суду етикеток продукції позивача, суд приходить до висновку, що вони не підтверджують відсутність порушень чинного законодавства на момент перевірки та наявність на маркуванні продукції на момент перевірки необхідної інформації, оскільки фотокопії етикеток свідчать про те, що продукція вироблена у березні 2017 року, дату коли такі етикетки з'явилися у магазинах позивача встановити не можливо, отже, такі етикетки не можуть підтверджувати відсутність порушень позивача станом на вересень 2016 року.

Окрім того, позивач зазначає, що інформація про найменування та місцезнаходження виробника і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, дані про основні властивості товару, склад матеріалу, ґатунок, найменування нормативного документа, вимогам якого повинен відповідати вітчизняний товар, дату випуску, термін придатності, також зазначена безпосередньо у специфікаціях до кожної партії поставленого товару та може бути надана споживачем безпосередньо у місці де реалізується товар, продавцями-консультантами магазину.

Проте, до суду не надано та в матеріалах справи відсутні докази того, що уся вищезазначена інформація містилася у магазині позивача на момент перевірки у вересні 2016 року.

Таким чином, позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували, що у супровідній документації, на етикетці, а також маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі) на момент перевірки у магазині позивача містилася інформація про найменування та місцезнаходження виробника і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, дані про основні властивості товару, склад матеріалу, ґатунок, найменування нормативного документа, вимогам якого повинен відповідати вітчизняний товар, дату випуску, термін придатності.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що позивачем не надано суду доказів на спростування порушень, встановлених в акті перевірки від 09 вересня 2016 року №000146, Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Т-Стиль" є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами доведено правомірність оскаржуваної постанови з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "Т-Стиль" задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Т-Стиль" (29000, м. Хмельницький, вул. Курчатова, 6; ідентифікаційний код 35750435) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Кузьменко