Справа № 826/2462/18
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 лютого 2018 року 09:16 № 826/2462/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., за участі секретаря судового засідання Морозової Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні заяву про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків в адміністративній справі

за позовомОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Л.К.О"
про про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ,

ОБСТАВНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва 13.02.2018 року о 16:25 год. надійшла заява Офісу великих платників податків ДФС (далі - заявник) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.К.О» (далі - платник податків) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.02.2018 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено заяву до розгляду в судовому засіданні на 14.02.2018, яке в подальшому неодноразово відкладалось з метою отримання додаткових доказів для правильного вирішення справи по суті заявлених позовних вимог.

Під час розгляду справи в судовому засіданні 16.02.2018 представник позивача подану заяву підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити, посилаючись при цьому на те, що службовою особою ТОВ «Л.К.О» не було допущено представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, що, в свою чергу, є підставою для застосування адміністративного арешту майна платника податків, обґрунтованість якого має бути підтверджена судом.

Представник відповідача заперечив проти задоволення заяви та зазначив, що особа, яка відповідно до Акту недопуску посадових осіб до проведення фактичної перевірки, не допустила позивача до складських приміщень ТОВ «Л.К.О.», станом на дату призначення контрольного заходу, не мала жодного відношення до діяльності товариства, в трудових відносинах з відповідачем не перебувала, внаслідок чого в рамках досліджуваних правовідносин відсутній факт не допуску працівників контролюючого органу, в розумінні Податкового кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Офісом великих платників податків прийнято накази від 09.02.2018 №№183, 195 про проведення фактичних перевірок ТОВ «Л.К.О.» за адресами: м. Київ, вул. Промислова, 4-А та м. Київ, вул. Екскаваторна, 35.

Відповідно до направлень на перевірку від 12.02.2018 №№ 90, 91, 93, 94, з метою проведення фактичної перевірки ТОВ «Л.К.О.», працівниками Офісу 12.02.2018 здійснено виїзди за відповідними адресами.

Під час спроби увійти на територію складських приміщень, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Промислова, 4-А, працівників Офісу не було допущено на територію вказаних приміщень фізичною особою ОСОБА_1, про що складено Акт від 12.02.2018 №18/28-10-42-01/37317990.

В даному акті фізичну особу ОСОБА_1 було ідентифіковано на підставі водійського посвідчення, втім інформація та докази на її підтвердження щодо приналежності зазначеної особи до ТОВ «Л.К.О» в акті відсутня.

Щодо здійснення виїзду за адресою м. Київ, вул. Екскаваторна, 35, представник позивача зазначив наступне.

Під час прибуття за вказаною адресою, фізичній особі ОСОБА_2, який представився, як начальник охорони ТОВ «Л.К.О», були пред'явлені направлення на перевірку, наказ та службові посвідчення, проте останній відмовився від проведення перевірки та від допуску посадових осіб Офісу до її проведені, що знайшло своє відображення в акті відмови платника податків та/або посадових осіб платника від проведення фактичної перевірки від 12.12.2018 №15/28-10-42-06/37317990. Разом з цим, в акті не зазначено відомостей, які підтверджують посаду ОСОБА_2, окрім посилання на його власні пояснення.

Відтак, у зв'язку з відмовою фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від проведення фактичних перевірок та недопуском посадових осіб контролюючого органу до перевірки, на підставі звернення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, Офісом прийнято рішення від 13.02.2018 про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Л.К.О.», яке направлене рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу платника податків.

За таких обставин, позивач звернувся до суду з заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна та просить суд її задовольнити.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 75.1.3 п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підпунктом 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності певних обставин, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України), а допуск посадових осіб контролюючих органі до її проведення здійснюється згідно із ст. 81 Податкового кодексу України (п. 80.5).

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення, та за умови пред'явлення або надіслання, у випадках передбачених цим Кодексом, направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки та службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

Підпунктом 81.2 ст. 81 вказаного Кодексу визначено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Згідно з п. 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (п. п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України).

Відповідно п. п. 94.6.1 п. 94.6 ст. 94 Податкового кодексу України, керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у п. 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

Отже, адміністративний арешт, як винятковий засіб забезпечення виконання платником податків його обов'язків, може бути застосований лише у тому випадку, якщо платник податків відмовився від проведення фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення такої перевірки, що підтверджується відповідним актом.

Представником відповідача не заперечується факт провадження господарської діяльності за адресами м. Київ, вул. Промислова, 4-А та м. Київ, вул. Екскаваторна, 35.

Разом з цим, як вже зазначалось, посадові особи контролюючого органу не змогли потрапити на територію складів за вказаними адресами, з керівництвом ТОВ «Л.К.О.» зв'язатись не змогли, а біля воріт огорожі спілкувалися з особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які представились працівниками вказаного підприємства.

В той же час, представник ТОВ «Л.К.О» заперечував стосовно того, що вказані фізичні особи є працівниками підприємства станом на дату проведення перевірки, на підтвердження чого надав до матеріалів справи належним чином завірені копії: Журналу реєстрації наказів довгострокового зберігання по особовому складу Філії «Л.К.О №1», Журналу ТОВ «Л.К.О» про звільнення, Книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, Штатного розпису ТОВ «Л.К.О» станом на 01.02.2018, Розрахункових листів за січень 2018 по ОСОБА_1, ОСОБА_2, Наказу №219/ЗВ від 31.01.2018 про звільнення ОСОБА_1, Наказу №79 ЗЛ від 31.01.2018 про припинення трудового договору з ОСОБА_2

Таким чином, доводи контролюючого органу щодо безпідставності недопуску відповідачем посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, що є порушенням п. п. 16.1.9 та п. п. 16.1.13 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, суд відхиляє, оскільки, недопуску до проведення перевірки фактично не відбулось, оскільки відсутні докази пред'явлення платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) документів передбачених п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України.

Відмови від допуску, на думку Окружного адміністративного суду м. Києва, отримані від осіб, які не мають відношення до вказаного суб'єкта господарювання.

Отже, враховуючи вищезазначені норми права та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що акти, які засвідчують факт не допуску посадових осіб до перевірки, не є належними та допустимими доказами, у розумінні ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, а, відповідно, відсутні передбачені п. п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України підстави для застосування умовного арешту майна платника податків ТОВ «Л.К.О».

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити Офісу великих платників податків (ідентифікаційний , адреса: 04119, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 11-Г) в підтвердженні обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Л.К.О» (ідентифікаційний , адреса: 03062, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЕКСКАВАТОРНА, будинок 35), застосований рішенням від 13.02.2018 №6773/10/28-10-42-01-11.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст складено 16.02.2018 о 16:05 год.

Суддя П.О. Григорович