Справа № 826/3626/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

05 лютого 2018 року справа №826/3626/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С. та представників:

позивача: Нізоли Н.М.;

відповідача: Бабинця М.В.

розглянувши у судовому засідання адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Баядера Логістик")
доХарківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі по тексту - відповідач, Харківське управління Офісу)
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 грудня 2016 року №
На підставі частини третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 05 лютого 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення (скорочене рішення).

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправним оскаржуване податкове повідомлення-рішення, у зв'язку із неправомірним застосуванням суми штрафних (фінансових) санкцій за не включення до звіту про контрольовані операції за 2015 рік інформації по взаємовідносинам із нерезидентами Schumann WinesGeorgia (Грузія) та Remy Cointreau Europe&MEA SA (Швейцарія), оскільки під час визначення переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, Кабінет Міністрів України безпідставно включив Грузію та Швейцарську Конфедерацію; з урахуванням викладеного позивач вважає, що підзаконні акти Кабінету Міністрів України суперечать нормам Податкового кодексу України та не підлягають застосуванню в частині включення Грузії та Швейцарської Конфедерації до відповідних переліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/3626/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач подав до суду письмове заперечення проти позову, в якому повністю підтримав висновки акта перевірки, просив відмовити у задоволені позову та вказав, що на момент проведення перевірки розпорядження Кабінету Міністрів України були чинними, а тому підлягали застосуванню контролюючим органом.

В судовому засіданні 05 лютого 2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав, відповідач проти позову заперечив.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, звертає увагу на наступне.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення Харківського управління Офісу від 22 грудня 2016 року № за порушення вимог підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України до ТОВ "Баядера Логістик" застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 214 926,24 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта від 30 листопада 2016 року №112/28-09-39-11/35871504 "Про результати невиїзної позапланової документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (код за ) з питання дотримання вимог пп.39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України, а саме не включення до Звіту про контрольовані операції за 2015 рік інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції" (далі по тексту - акт перевірки).

У висновку акта перевірки встановлено порушення позивачем вимог підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України, а саме не включення до Звіту про контрольовані операції за 2015 рік інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції на загальну суму 21 492 623,70 грн., а саме:

контрольовані операції по взаємовідносинам з Schumann WinesGeorgia (Грузія) на суму 5 164 437,16 грн.;

контрольовані операції по взаємовідносинам з Remy Cointreau Europe&MEA SA (Швейцарія) на загальну суму 16 328 186,54 грн.,

що відповідно до пункту 120.3 статті 120 Податкового кодексу України тягне за собою накладення штрафу у розмірі 1 відсоток суми контрольованих операцій, незадекларованих у подано звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції, а саме 214 926,24 грн.

Вказані в акті перевірки порушення обґрунтовані тим, що Грузія та Швейцарія включені до переліку держав, які відповідають критеріям, встановленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, а саме відповідно до розпоряджень Кабінету Міністрів України:

від 15 грудня 2013 року №1042-р "Про затвердження переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні";

від 14 травня 2015 року №449-р "Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України";

від 01 липня 2015 року №677-р "Про внесення зміни у додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 р. №449".

Абзац перший підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України встановлює, що платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Форма звіту про контрольовані операції встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як передбачено пунктом 120.3 статті 120 Податкового кодексу України, невключення до звіту про контрольовані операції інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу у розмірі 1 відсоток суми контрольованих операцій, незадекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції.

Засади визначення операцій контрольованими визначені у підпункті 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до підпункту 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими є господарські операції, що впливають на об'єкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Операції з контрагентом, зареєстрованим у державі (на території), включеній до зазначеного переліку, визнаються контрольованими з дати включення держави (території) до такого переліку.

Під час визначення переліку держав (територій) Кабінет Міністрів України враховує такі критерії:

держави (території), у яких загальна ставка податку на прибуток підприємств (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижча, ніж в Україні;

держави, з якими Україною не укладені міжнародні договори з положеннями про обмін інформацією.

Затверджений Кабінетом Міністрів України перелік держав (територій) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, оприлюднює щороку в офіційних друкованих виданнях та на своєму офіційному веб-сайті із зазначенням ставок податку на прибуток підприємств (корпоративний податок). Інформація про зміну ставок оприлюднюється протягом трьох місяців з дати їх зміни.

Таким чином, якщо обсяг операцій з одним контрагентом-нерезидентом перевищує 5 млн гривень та у разі включення держава (території) цього нерезидента до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України, такі господарські операції є контрольованими, а інформація про них підлягає включенню до звіту про контрольовані операції.

Як встановлено в акті перевірки та визнається сторонами, за перевірений період ТОВ "Баядера Логістик" через комісіонера придбавало товар у нерезидентів, а саме за контрактом від 01 лютого 2013 року №SWG-01/02/2013 з контрагентом Schuchmann Wines Georgia (Грузія) на загальну суму 5 164 437,16 грн.; за контрактом від 15 червня 2014 року №09-А з контрагентом Remy Cointreau Europe& МЕА SA (Швейцарія) на загальну суму 16 328 186,54 грн.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 15 грудня 2013 року №1042-р "Про затвердження переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні" Грузія та Швейцарська Конфедерація включені до переліку держав у період з 01 вересня 2013 року по 13 травня 2015 року; відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 року №449-р "Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України", з урахуванням розпорядження від 01 липня 2015 року №677-р "Про внесення зміни у додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 р. №449" Грузія та Швейцарська Конфедерація були включені до відповідного переліку в період з 01 серпня 2015 року по 15 вересня 2015 року.

Отже, інформація про операції позивача із нерезидентами Schuchmann Wines Georgia (Грузія) та Remy Cointreau Europe& МЕА SA (Швейцарія) на загальну суму 21 492 623,70 грн., підлягають включенню до звіту про контрольовані операції за звітний 2015 рік; проте, позивач не виконав свого обов'язку із відображення інформації про вказані операції у звіті.

Позивач на обґрунтування своєї позиції зазначає, що Кабінет Міністрів України безпідставно включив до відповідного переліку Грузію та Швейцарську Конфедерацію, оскільки вказані держави не відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, у зв'язку із тим, що ставка податку на прибуток підприємств у Грузії у 2015 році була нижча лише на 3 відсоткових пункти ніж в Україні а саме 15%, у Швейцарській Конфедерації - становила 28%, тобто на 10 відсоткових пунктів вище ніж Україні (18% в 2015 році); між Урядом України та Урядом Грузії укладено Конвенцію про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на дохід і на майно, ратифікована Законом України від 17 березня 1999 року №504-ХІV; між Урядом України та Швейцарською Федеральною Радою також укладено Конвенцію про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доходи і на капітал, ратифікована Законом України від 10 січня 2002 року №2929-ІІІ.

Разом з тим, суд відхиляє вказані доводи, оскільки обставини відповідності Грузії та Швейцарської Конфедерації критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, не є предметом доказування у даній справі, а вказана правова норма прямо вказує, що операції з контрагентом, зареєстрованим у державі (на території), включеній до зазначеного переліку, визнаються контрольованими з дати включення держави (території) до такого переліку.

Крім того, суд звертає увагу, що згадані розпорядження Кабінету Міністрів України в частині включення до відповідних переліків Грузії та Швейцарської Конфедерації не були скасовані чи визнані нечинними у судовому порядку, а тому підлягали обов'язковому врахуванню контролюючими органами у період їх дії.

При цьому Харківське управління Офісу не наділене повноваженнями надавати правову оцінку розпорядженням Кабінету Міністрів України про затвердження переліків держав.

Посилання позивача на принцип презумпції правомірності рішень платника податків судом не приймаються до уваги, виходячи з того, що презумпція правомірності рішень платника податку відповідно до підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України може мати місце лише в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу; однак, норми підпункту 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України прямо встановлюють, що для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими є господарські операції, що впливають на об'єкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Тобто, включення держави (території) нерезидента за господарськими операціями до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України, є підставою вважати операції із таким нерезидентом контрольованими.

Таким чином, висновки акта перевірки про порушення позивачем вимог підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України є обґрунтованими та не спростовуються матеріалами справи, відповідно, застосування до ТОВ "Баядера Логістик" штрафних санкцій у розмірі 1 відсотку суми контрольованих операцій, незадекларованих у подано звіті про контрольовані операції, а саме 214 926,24 грн., є правомірним, а позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 22 грудня 2016 року № нормативно не підтверджуються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "Баядера Логістик" не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (02088, м. Київ, вул. Євгенія Харченка, буд. 42; ідентифікаційний код 23393195) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Кузьменко