Справа № 158/3288/17
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/685/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Носа С.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_5 на постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року, ухвалену суддею Корецька В.В., м. Ківерці, дата складання повного тексту рішення 14 грудня 2017 року, у справі за позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_5 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

14.12.2017 року позивач - Львівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з позовом до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_5, в якому просить продовжити строк тримання громадянина Ісламської республіки Пакистан ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні «Волинський» ДМС України, за адресою: с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області, на строк, визначений п.7 ст.183-7 КАС України.

Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року позов задоволено. Продовжено строк затримання громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення його примусового видворення, строком на 3 (три) місяці, а саме до 18.03.2018 року. Постанову звернено до негайного виконання.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що на даний час від Департаменту консульської служби МЗС України не одержано інформації громадянської належності або країни походження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та необхідних для ідентифікації його особи, останній не співпрацює із позивачем для забезпечення його ідентифікації. Відтак необхідно продовжити строк затримання громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_5 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її винесеною із неповним з'ясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_5 оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року та прийняти нову постанову, якою повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні три місяці подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для виконання рішення про примусове видворення або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Однак, позовна заява подана до суду 14.12.2017 р., а строк затримання закінчувався 18.12.2017 року.

Зауважує, що ним було вжито всіх заходів для співпраці із працівниками прикордонної служби, не приховувалась інформація щодо його особи, надані паспортні дані та пред'явлено копію паспорта.

Апелянт вважає, що твердження відповідача про неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи є недоведеною належними та допустимими доказами в адміністративному процесі.

Крім того, звертає увагу на те, що його не було повідомлено про дату та час розгляду справи в суді першої інстанції, не надано права скористатись правовою допомогою та взяти участь у судовому засіданні 14.12.2017 р. Жодні клопотання про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог прикордонного загону він не підписував та до суду не направляв.

Учасники справи в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від учасників справи, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів..

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із змісту ст.19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, діючи в групі осіб, 18.06.2017 року вчинив спробу незаконного, поза межами пунктів пропуску, перетинання державного кордону із України в Республіку Польща на ділянці відділу прикордонної служби «Рава-Руська», в районі 627 прикордонного знаку, територія Дев'ятирської сільської ради Жовківського району Львівської області, внаслідок чого, був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» відділу прикордонної служби «Рава-Руська» Львівського прикордонного загону.

Згідно постанови Жовківського районного суду Львівської області від 19.06.2017р. громадянина республіки Пакистан ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 20.06.2017 року було задоволено адміністративний позов Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_5 про примусове видворення, затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення в порядку ч.2 ст. 183-7 КАС України.

23.06.2017 року громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_5 був поміщений до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні «Волинський» ДМС України, с. Журавичі, Ківерцівського району Волинської області.

Оскільки відповідач не має документів, що надають йому право на виїзд з України, позивач на виконання рішення суду про примусове видворення іноземця за межі України неодноразово звертався до Посольства Республіки Пакистан в Україні із листами (№ 27/7770 від 23.06.2017р., № 27/9133 від 21.07.2017р., № 27/10510 від 28.08.2017р., № 27/11653 від 28.09.2017р., № 27/12931 від 30.10.2017р.), у яких просив надати йому допомогу в посвідченні даної особи та поверненні його до країни походження (а.с.7-11). Однак, відповіді на вказані звернення не надходили, що об'єктивно унеможливлює підготовку документів позивачем про забезпечення видворення відповідача за межі території України на виконання рішення суду.

18.12.2017р. закінчується строк затримання відповідача та перебування у Волинському ПТПІ, у зв'язку з чим прикордонний загін звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Відповідно до ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

На час звернення до суду та судового розгляду справи діяли приписи ст.183-7 КАС України, відповідно до яких у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень, в тому числі затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (п.3 ч.2 цієї статті).

Частиною 7 ст.183-7 КАС України (в редакції, чинній на момент подання данного позову та винесення оскаржуваної постанови) встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні три місяці подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для виконання рішення про примусове видворення або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Аналогічні приписи містять ч.ч.11, 12 ст.289 КАС України (у редакції, чинній на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції), за винятком періодичності звернення із такими позовами.

Під час судового розгляду з'ясовано, що у відповідача є відсутні кошти для внесення застави; будь-які підприємства, установи та організації з приводу взяття відповідача на поруки не зголошувалися.

Також відносно відповідача Львівським прикордонним загоном в межах своєї компетенції на адресу Посольства Республіки Пакистан в Україні неодноразово направлялись запити щодо встановлення особи громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_5. Станом на час подання позову інформація щодо встановлення особи з метою підготовки відповідних документів для його подальшого видворення у позивача була відсутньою.

Таким чином, враховуючи наявність умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення відповідача, а саме: неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи (на даний час від Посольства Республіки Пакистан в Україні не одержано інформації щодо громадянської належності або країни походження відповідача, яка є необхідною для ідентифікації його особи), приймаючи до уваги закінчення шестимісячного строку утримання Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_5 в пункті тимчасового перебування іноземців, які незаконно перебувають на території України, судом першої інстанції правомірно задоволено позов Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_5 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України.

Щодо покликання апелянта на порушення норм процесуального права, то колегія суддів вважає, що таке не вплинуло на правильність прийнятого судом першої інстанції, рішення по суті.

Апелянтом не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 289, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року у справі №158/3288/17 за позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_5 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. Б. Хобор
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 13.02.2018 року.