Справа № 153/1434/17
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 153/1434/17

Головуючий у 1-й інстанції: Любинецька-Онілова А.Г.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

14 лютого 2018 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 17 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора сектору патрульної поліції № 4 Ямпільського відділку поліції Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Жуковського Олександра Віталійовича про оскарження неправомірних дій відповідача та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення БР №913183 від 27 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

02 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Ямпільського районного суду Вінницької області з позовом до Інспектора сектору патрульної поліції № 4 Ямпільського відділку поліції Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Жуковського Олександра Віталійовича про оскарження неправомірних дій відповідача та скасування постанови БР №913183 від 27 жовтня 2017 року про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначав, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки він не вчиняв порушення правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.123 КУпАП.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 17 січня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняту нову, якою задовольнити його позовні вимоги. Зокрема апелянт зазначає, що не керував транспортним засобом, а тому його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом за відсутності такого права.

Крім того, доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно оформлено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані також тим, що станом на день винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП постанова суду від 14 грудня 2016 року про позбавлення ОСОБА_4 права керування транспортними засобами строком на один рік виконана не було. Тому відсутні підстави вважати, що позивач позбавлений такого права станом на 26 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було встановлено, що 26 жовтня 2017 року в вечірню пору в м. Ямпіль, Вінницької області, не доїжджаючи до автомобільної заправки «Окко», працівниками поліції був зупинений автомобіль ВАЗ-2107, під керуванням ОСОБА_2 в зв'язку з тим, що номерний знак у вказаному автомобілі не освітлювався. 26 жовтня 2017 року на позивача складено постанову за порушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Крім того працівником поліції було виявлено у ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп'яніння, за що на порушника складено протокол про адміністративне правопорушення.

27 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_2 прийнята постанова в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 913183 за ч.3 ст.126 КУпАП (а.с. 4).

Згідно з постановою відповідач, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що 26 жовтня 2017 року о 22:50 год. по вул. Свободи в місті Ямпіль, Вінницька область, ОСОБА_2 керував транспортним засобом без права керування транспортними засобами, якого був позбавлений Ямпільським районним судом Вінницької області строком на 1 рік (постанова №153/1502/17 від 14 грудня 2016 року), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 126 КУпАП.

Згідно з цією постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень, копію постанови було вручено позивачу (а.с. 4).

Вважаючи дану постанову протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 17 січня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог з наступних мотивів.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до п. 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.2.1 "а" ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч.3 ст.126 КУпАП (в редакції, чинній на час складення оскаржуваної постанови) керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Під час розгляду справи суд першої інстанції, за клопотанням позивача, засобами поштового зв'язку, здійснив виклик ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як свідків вчиненого правопорушення

Проте, згідно з матеріалами справи свідок ОСОБА_6 повістку не вручено у зв'язку з закінченням терміну зберігання, а свідок ОСОБА_5 за адресою, вказаною у клопотаннях ОСОБА_2 про допит свідків (а.с. 10, 27), не проживає.

В свою чергу позивач, з метою доведення обставин, на які він посилається, повторно з клопотанням про допит свідків до апеляційного суду не звертався.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що позивач не керував транспортним засобом, не приймаються до уваги, оскільки вони не підтверджені відповідними доказами.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП, оскільки станом на день складення оскаржуваної постанови рішення (постанови) Ямпільського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2016 року у справі 153/1502/16-п про позбавлення права керування транспортними засобами виконано не було, суд вважає необґрунтованими з урахуванням наступного.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р. "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", у разі надходження постанови суду про позбавлення водія права керування транспортними засобами, якщо посвідчення водія не вилучено, уповноважена особа відповідного підрозділу патрульної поліції у триденний строк надсилає особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлення про позбавлення права керування за місцем її проживання (перебування), у якому зазначає реквізити винесеної судом постанови, положення статті 321 КУпАП, а також інформацію про необхідність прибуття до підрозділу патрульної поліції у визначений строк для здачі посвідчення водія або тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами. Якщо водій, посвідчення якого підлягає вилученню, не з'являється протягом місячного строку, серія та номер посвідчення водія заносяться уповноваженою особою підрозділу патрульної поліції до автоматизованої бази даних про посвідчення, які підлягають вилученню (Розділ XI п.12).

Проте, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 не звертався до підрозділу патрульної поліції у визначений строк для передачі посвідчення водія на виконання постанови Ямпільського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2016 року у справі 153/1502/16-п про позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача про те, що позивачу не було відомо про позбавлення його права керування транспортним засобом, оскільки це суперечить матеріалам справи.

Так, згідно з постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2016 року у справі 153/1502/16-п, яка набула законної сили, ОСОБА_2 був присутній в судовому засіданні та визнав свою вину у вчиненому парвопорушенні .

Доводи позивача про порушення порядку прийняття оскаржуваної постанови без складення протоколу суперечать закону, що встановлює такий порядок.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Пунктом 4. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зазначено, що зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2 частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1 частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Таким чином, перевіривши матеріали справи та висновки суду першої інстанції колегія судді приходить до висновку, що посадовою особою-відповідачем, дотримано встановлений законом порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності; справу про адміністративне правопорушення розглянуто відповідно до положень ст. 256 КУпАП та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 17 січня 2018 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 17 січня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку ст. 325 КАС України та згідно зі ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 лютого 2018 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.