Справа № 806/412/18
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року м.Житомир справа № 806/412/18

категорія 8.3.11

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А.,

за участю: представник позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 23.06.2017 р. №62008-13, №62009-13,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень - рішень від 23.06.2017 р. №62008-13, №62009-13.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі і зазначив, що Позивач дійсно з 2009року є власником нерухомого майна у вигляді нежитлових будівель загальною 2262,9 кв.м., що розташоване за адресою: м.Овруч, вул.Правди,12а, та з 2011року нерухомого майна у вигляді нежитлових будівель площею 403,7кв.м., що розташоване за адресою: м.Овруч, вул.Ващука,2. Рішення Овруцької міської ради про встановлення на 2016рік податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, було прийнято лише 27.01.2016року, а оприлюднене лише 22.03.2016року. Такий податок, на думку представника Позивача може бути встановлений лише до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується його застосування. По цій причині нарахування Відповідачем оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями Позивачу вказаного податку за 2016рік є протиправним.

Представник Відповідача, Головного управління ДФС у Житомирській області, проти позову заперечила і пояснила, що Рішення №100 Овруцької міської ради про встановлення на 2016рік податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, офіційно оприлюднене. Вказане рішення не оскаржувалося, судом недійсним не визнавалося і не скасовувалося. По цій причині, на думку представника Відповідача, податковим органом правомірно та в межах повноважень визначено Позивачу суми податку на належне нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016рік. Підстави для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відсутні.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача, заперечення представника Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для фізичних осіб регулюються правовими нормами Податкового кодексу України, що були чинні на день виникнення спору.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що Позивач дійсно з 26.06.2009року є власником нерухомого майна у вигляді нежитлових будівель загальною 2262,9кв.м., що розташоване за адресою: м.Овруч, вул.Правди,12а, та з 11.08.2011року нерухомого майна у вигляді нежитлових будівель площею 403,7кв.м., що розташоване за адресою: м.Овруч, вул.Ващука,2. (а.с.10-12).

Як зазначила представник податкового органу, саме наявність у власності Позивача вказаного нерухомого майна у вигляді нежитлових будівель стала підставою для винесення 23.06.2017року оскаржуваних податкового повідомлення - рішення №62008-13 щодо нарахування Позивачу 4172,24грн. податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та податкового повідомлення - рішення №62009-13 щодо нарахування Позивачу 10849,48грн. цього ж податку (а.с.7-8).

Безспірно, за приписами пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України в редакції на 01.01.2016року платниками такого податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до вимог пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу в редакції на 01.01.2016року об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Як зазначено в підпункті 266.7.2 п.266.7 цієї ж статті ст.266 Податкового кодексу України, саме на Відповідача, як контролюючого органу за місцем реєстрації платника, покладено повноваження щодо обчислення суми такого податку шляхом надсилання (вручення) платнику податку відповідного податкового повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до правомірності нарахування податку на належне Позивачу нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2016 звітний податковий період.

Суд вважає безпідставними доводи представника податкового органу щодо правомірності нарахування такого податку з огляду на таке.

Безспірно, за приписами пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 Податкового кодексу України ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Як зазначено в пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Рішення п'ятої сесії Овруцької міської ради VII скликання №100 "Про встановлення місцевих податків та зборів на 2016рік по м.Овруч", в тому числі податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, було прийнято лише 27.01.2016р., а оприлюднене лише 22.03.2016р. (а.с.13-16).

Тобто, вказане рішення Овруцької міської ради щодо встановлення місцевих податків на 2016рік прийнято без дотримання вимог пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України, а тому може застосовуватися не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом, в якому воно приймалося.

Суд вважає безпідставними доводи представника Відповідача, що вказане рішення Овруцької міської ради підлягало застосуванню, так як воно не оскаржувалося, судом недійсним не визнавалося і не скасовувалося.

В цьому випадку відповідно до вимог пп.12.3.5 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України вважається, що Овруцька міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків на 2016рік, а тому такі податки до прийняття рішення повинні справлятися виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю

Аналогічно в п.5 розділу XIX. "Прикінцеві положення" Податкового кодексу України зазначено, що у разі не встановлення місцевих податків і зборів, передбачених пунктом 10.3 статті 10 цього Кодексу, рішеннями місцевого самоврядування, такі податки і збори сплачуються платниками у порядку, встановленому цим Кодексом за мінімальними ставками та без застосування відповідних коефіцієнтів.

Приписами п.33 Підрозділу 10. "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України прямо зазначено, що на 2015 рік ставки податку для об'єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, визначені пунктом 266.5.1. пункту 265.5 статті 265 цього Кодексу, не можуть перевищувати 1 відсоток мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв. метр для об'єктів нежитлової нерухомості.

Таким чином, Податковим кодексом України визначено лише максимальний розмір ставки податку для об'єктів нежитлової нерухомості на 2015 рік. Мінімальний розмір ставки податку для об'єктів нежитлової нерухомості ні на 2015 рік ні на 2016рік Податковим кодексом України не встановлено.

Зазначене свідчить, що Овруцька міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків на 2016рік, а законодавець не встановив мінімальний розмір ставки податку для об'єктів нежитлової нерухомості ні на 2015 рік ні на 2016рік, а тому у податкового органу були відсутні підстави для його нарахування шляхом прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

На підставі викладеного суд робить висновок, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Житомирській області №62008-13, №62009-13 від 23.06.2017 р. щодо нарахування ОСОБА_3 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, прийняті не на підставі, передбаченій чинним податковим законодавством України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню, а позов - задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати ОСОБА_3 у вигляді судового збору в сумі 3524,00грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області.

Керуючись статтями 2,86,94,159-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити, визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Житомирській області №62008-13, №62009-13 від 23.06.2017 р.

Судові витрати ОСОБА_3 у вигляді судового збору в сумі 3524,00грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 19 лютого 2018 року