Справа № 820/3656/17
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2018 р. № 820/3656/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дирявої К.І.,

представника позивачів - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, про визнання неправомірною діяльності, скасування наказів та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 звернулися до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просять суд:

- визнати неправомірною діяльність відповідача щодо неналежного розгляду заяв позивачів щодо надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з кадастровими № :01:001:0352 площею 2,0000 га, № :01:001:0356 площею 1.9246, га, № :01:001:0354 площею 2.0000 га. № :01:001:0355 площею 2.0000 га, № :01:001:0353 площею 2.0000 га та скасувати накази відповідача, які надані громадянам: ОСОБА_13 № 9954-СГ від 14.06.2017 року, ОСОБА_14 № 9974-СГ від 14.06.2017 року, ОСОБА_12: № 9960-СГ від 14.06.2017 року, ОСОБА_17 № 9971-СГ від 14.06.2017 року на спірні земельні ділянки;

- скасувати накази про надання дозволів на розробку проектів землеустрою та відведення у власність №9839-СГ від 14.06.2017 року, кадастровий №:016001:0383, ОСОБА_18, №9841-СГ від 14.06.2017 року кадастровий №:016001:0384, ОСОБА_19, №9845-СГ від 14.06.2017 ОСОБА_20 №:016001:0385;

- зобов'язати відповідача виконати вимоги законодавства щодо належного розгляду заяв (клопотань) позивачів щодо надання дозволів на розробку проектів та відведення їм земельних ділянок у власність для ведення особистих селянських господарств, розташованих на території Пархомівської сільської ради.

Ухвалою суду від 23.10.2017 року об'єднано в одне провадження два самостійних провадження в адміністративних справах №820/3656/17 та №820/3660/17.

Ухвалою суду від 16.11.2017 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16.

Ухвалою суду від 06.02.2018 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, про визнання неправомірною діяльності, скасування наказів та зобов'язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про скасування наказів ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області про надання дозволів на розробку проектів землеустрою, які надані громадянам: ОСОБА_13 № 9954-СГ від 14.06.2017 року, ОСОБА_12 № 9960-СГ від 14.06.2017 року, ОСОБА_18 №9839-СГ від 14.06.2017 року, ОСОБА_19 №9841-СГ від 14.06.2017 року, ОСОБА_20 №9845-СГ від 14.06.2017. Роз'яснено позивачам, що вони мають право звернутись із відповідним позовом до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

В обґрунтування позову позивачами зазначено, що вони звернулися до ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області, із відповідними клопотаннями та заявами про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, проте відповідачем неправомірно відмовлено їм у наданні таких дозволів без зазначення мотивів такої відмови, як то передбачено нормами чинного законодавства. На думку позивачів, така діяльність відповідача стосовно не здійснення належного розгляду їх заяв є неправомірною, що і слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представник відповідача у наданих до суду письмових запереченнях проти позову заперечував та зазначив, що позивачам було надано обґрунтовані відповіді та вказано на наявність відповідних недоліків у поданих клопотаннях. З огляду на вказане позовні вимоги позивачів є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Представник позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 у справі у судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Позивач ОСОБА_8 в судове засідання не прибув, уповноваженого представника не направив, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Суд зазначає, що відповідно до п.1 ч.3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на вищевикладене суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності позивача ОСОБА_8.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував, з підстав викладених у запереченнях та відзиві на адміністративний позов.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 в судове засідання не прибули про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 25.05.2017 року ОСОБА_3, діючи від імені позивача ОСОБА_10, звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га за рахунок земель Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області за межами населених пунктів. Також вказано, що земельною ділянкою позивач користується з 1992 року на підставі державного акту. До заяви було додано необхідний пакет документів (т.2 а.с. 166).

Також, 25.05.2017 року ОСОБА_3, діючи від імені позивача ОСОБА_9, звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 1,44 га за рахунок земель Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області за межами населених пунктів. Також вказано, що земельною ділянкою позивач користується з 1997 року на підставі державного акту. До заяви було додано необхідний пакет документів (т.2 а.с. 167).

ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області про розгляд заяви від 22.06.2017 року №М-13724/0/6-14821/0/21-17 на імя ОСОБА_3 (для інформування ОСОБА_9 та ОСОБА_10В.) повідомлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року №413 затверджено Стратегію удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, якою передбачено формування переліку земельних ділянок та визначення площі земельних ділянок, які передаються в межах норм безоплатної приватизації на території області за формулою, в залежності від площі земельних ділянок, право оренди на яку було продано на території області у кварталі, що передував поточному кварталі. Також вказано, що у другому кварталі 2017 року по Харківській області площа земельних ділянок, які будуть передаватися у межах норм безоплатної приватизації складає 97,5 га. При цьому, вказана Стратегія передбачає надання дозволів на розроблення документації із землеустрою із земель сільськогосподарського призначення державної власності в межах норм безоплатної приватизації насамперед учасникам антитерористичної операції, з огляду на що Головне управління утримується від прийняття відповідного рішення до моменту вирішення по суті питання забезпечення земельними ділянками учасників антитерористичної операції (т.1 а.с. 23).

Підставою виникнення спірних правовідносин став той факт, що відповідач, надаючи відповідь про неможливість наразі вирішити питання про надання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, діяв, на думку позивачів, всупереч норм Земельного кодексу України.

З матеріалів справи також вбачається, що 30.05.2017 року ОСОБА_8, як учасник антитерористичної операції, звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області про розгляд заяви від 23.06.2017 року №Ч-18840/0/6-15968/0/21-17 на імя позивача з посиланням на набрання чинності 17.06.2017 року постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року №413 повідомлено про необхідність звернення до Харківської обласної громадської організації «Спілка ветеранів АТО» для подальшого включення в перелік учасників антитерористичної операції та членів сімей загиблих воїнів, які потребують реалізації першочергових прав на землю (т.1 а.с. 28).

Підставою виникнення спірних правовідносин став той факт, що відповідач, надаючи відповідь про необхідність звернення позивачу ОСОБА_8 до Харківської обласної громадської організації «Спілка ветеранів АТО» для подальшого включення в перелік учасників антитерористичної операції та членів сімей загиблих воїнів, які потребують реалізації першочергових прав на землю, та фактично не розглянувши заяву про надання ОСОБА_8 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, діяв, на думку позивача, всупереч норм Земельного кодексу України.

Також судом встановлено, що 19.05.2017 року ОСОБА_3, діючи від імені позивача ОСОБА_5, звернувся на підставі ч.6 ст. 118 Земельного кодексу України, ч.8 ст.55 Закону України «Про землеустрій» із заявою до відповідача про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,00 га, кадастровий номер :01:001:0354, яка розташована за межами населених пунктів Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області з метою оформлення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства для подальшої передачі у власність. До заяви було додано необхідний пакет документів (т.2 а.с. 169).

З матеріалів справи вбачається, що 19.05.2017 року ОСОБА_3, діючи від імені позивача ОСОБА_6, звернувся на підставі ч.6 ст. 118 Земельного кодексу України, ч.8 ст.55 Закону України «Про землеустрій» із заявою до відповідача про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,00 га, кадастровий номер :01:001:0353, яка розташована за межами населених пунктів Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області з метою оформлення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства для подальшої передачі у власність. До заяви було додано необхідний пакет документів (т.2 а.с. 170).

Також встановлено, що 19.05.2017 року ОСОБА_3, діючи від імені позивача ОСОБА_7, звернувся на підставі ч.6 ст. 118 Земельного кодексу України, ч.8 ст.55 Закону України «Про землеустрій» із заявою до відповідача про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,00 га, кадастровий номер :01:001:0352, яка розташована за межами населених пунктів Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області з метою оформлення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства для подальшої передачі у власність. До заяви було додано необхідний пакет документів (т.2 а.с. 171).

З матеріалів справи вбачається, що 19.05.2017 року ОСОБА_3, діючи від імені позивача ОСОБА_4, звернувся на підставі ч.6 ст. 118 Земельного кодексу України, ч.8 ст.55 Закону України «Про землеустрій» із заявою до відповідача про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,00 га, кадастровий номер :01:001:0355, яка розташована за межами населених пунктів Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області з метою оформлення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства для подальшої передачі у власність. До заяви було додано необхідний пакет документів (т.2 а.с. 172).

Також судовим розглядом встановлено, що 19.05.2017 року ОСОБА_3 звернувся на підставі ч.6 ст. 118 Земельного кодексу України, ч.8 ст.55 Закону України «Про землеустрій» із заявою до відповідача про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,00 га, кадастровий номер :01:001:0356, яка розташована за межами населених пунктів Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області з метою оформлення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства для подальшої передачі у власність. До заяви було додано необхідний пакет документів (т.2 а.с. 173).

ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області про розгляд заяв від 13.06.2017 року №Ч-13087/0/6-12622/0/21-17 на імя позивача ОСОБА_3 (для інформування ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7В.) повідомлено, що з метою недопущення порушень вимог законодавства та необхідністю виконання вимог п.7 ст. 118 Земельного кодексу України запропоновано до наданих матеріалів надати детальну інформацію щодо подальшого використання земельної ділянки, з урахуванням вимог Закону України «Про особисте селянське господарство» (т.2 а.с. 67).

ОСОБА_3 27.06.2017 року до ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області та НАЗК направлено лист, в якому з посиланням на норми діючого законодавства вказано прохання терміново прийняти остаточне рішення по поданим заявам ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 (т.2 а.с. 174).

ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області від 26.07.2017 року №Ч-19730/0/6-18325/0/21-17 ОСОБА_3 повідомлено про те, що ОСОБА_11 управлінням розглянуто лист стосовно повторного розгляду листів громадян та вказано, що ч.6 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено подання громадянами, зацікавленими в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, крім іншого, для ведення індивідуального садівництва, у межах норм безоплатної приватизації, клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. При цьому у клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри, а до клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та таке клопотання повинно відповідати загальним вимогам, передбаченим Законом України «Про звернення громадян» та, у даному випадку, враховувати положення Закону України «Про особисте селянське господарство». Також відповідачем вказано, що надісланий лист не є клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та, відповідно, не є підставою для прийняття ОСОБА_11 управлінням відповідних рішень.

Підставою виникнення спірних правовідносин став той факт, що відповідач, надаючи відповідь про необхідність надання детальної інформації щодо подальшого використання земельної ділянки не здійснив належного розгляду заяв позивачів про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та діяв, на думку позивачів, всупереч норм Земельного кодексу України.

По суті позовних вимог позивачів суд зазначає, що такі регулюються Земельним кодексом України.

Так, відповідно до ч. 1, 2 та п. "а" ч.3 ст. 22 ЗК України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

За приписами абз.1 ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст.116 ЗК України).

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч.3 ст.116 ЗК України).

Згідно з ч.1 ст. 117 ЗК України, передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_21 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_21 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (ч.6 ст.118 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч.7 ст.118 ЗК України).

З огляду на вищевикладені норми законодавства суд під час розгляду позовних вимог ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зазначає, що нормами діючого законодавства не закріплено за суб'єктом владних повноважень можливості утримуватись від прийняття відповідного рішення за результатом розгляду питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Враховуючи приписи п.б ч.1 ст. 121 ЗК України, якими унормовано право громадян України на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара, та беручи до уваги, що заявлений позивачами розмір земельних ділянок відповідає вказаному, водночас, при розгляді заяв позивачів не було встановлено підстав, передбачених ч.7 ст.118 ЗК України, а крім того, позивачами було подано разом з заявою необхідний пакет документів та вказано про наявність державних актів на земельні ділянки, у відповідача не було законних підстав для утримання від прийняття відповідного рішення, що суперечить вищезазначеним нормам права.

При цьому, суд зазначає, що відповідачами не надано будь - яких доказів, на підтвердження того факту, що земельні ділянки, відносно яких позивачами подано заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, заплановані для відведення конкретним учасникам АТО або членам сімей загиблих.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області в листі від 22.06.2017 року №М-13724/0/6-14821/0/21-17 не розглянуто по суті заяв позивачів від 25.05.2017 року щодо відведення їм земельних ділянок, за результатами чого не надано відповідних дозволів чи вмотивованої відмови у відведенні земельної ділянки, як того вимагають положення ч.7 ст.118 ЗК України, що, в свою чергу вказує на порушення суб`єктом владних повноважень прав та законних інтересів позивачів.

Крім того, посилання представника відповідача у поданих до суду письмових запереченнях проти позову на відсутність у відповідача інформації про наявність та державну реєстрацію державного акту на право постійного користування землею, виданого на ім'я ОСОБА_10 від 02.10.1992 власності, не можуть вважатися судом належними оскільки вказувались відповідачем під час надання відповіді від 22.06.2017 року №М-13724/0/6-14821/0/21-17.

Також суд, розглядаючи позовні вимоги позивача ОСОБА_8 зазначає, що нормами діючого законодавства не закріплено за суб'єктом владних повноважень замість розгляду заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою повідомлення про необхідність звернення до Харківської обласної громадської організації «Спілка ветеранів АТО» для подальшого включення в перелік учасників антитерористичної операції та членів сімей загиблих воїнів, які потребують реалізації першочергових прав на землю, та таким чином утримуватись від прийняття відповідного рішення за результатом розгляду питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, враховуючи приписи п.б ч.1 ст. 121 ЗК України, якими унормовано право громадян України на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара, та беручи до уваги, що заявлений позивачем розмір земельної ділянки відповідає вказаному, водночас, при розгляді заяви позивача не було встановлено підстав, передбачених ч.7 ст.118 ЗК України, а отже у відповідача не було законних підстав для утримання від прийняття відповідного рішення, що суперечить вже зазначеним нормам права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області в листі від 22.06.2017 року №М-13724/0/6-14821/0/21-17 не розглянуто по суті заяву позивача від 30.05.2017 року щодо відведення йому земельної ділянки, за результатами чого не надано дозволу чи вмотивованої відмови у відведенні земельної ділянки, як того вимагають положення ч.7 ст.118 ЗК України, що, в свою чергу вказує на порушення суб`єктом владних повноважень прав та законних інтересів позивачів.

При цьому, суд зазначає, що фактично зі змісту позовних вимог, викладених позивачами в уточненому адміністративному позові від 27.11.2017 року вбачається, що позивачі ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулись до суду з позовними вимогами про зобов'язання відповідача виконати вимоги законодавства щодо належного розгляду заяв (клопотань) позивачів щодо надання дозволів на розробку проектів та відведення їм земельних ділянок у власність для ведення особистих селянських господарств, розташованих на території Пархомівської сільської ради, проте зі змісту самого уточненого адміністративного позову вбачається, що вказані позивачі також вважають неправомірною діяльність відповідача щодо неналежного розгляду їх заяв щодо надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав, враховуючи встановлені судовим розглядом обставини, вийти за межі позовних вимог позивачів ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області щодо належного розгляду заяв ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Також враховуючи вже зазначені судом правові норми діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд розглянувши позовні вимоги позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання неправомірною діяльність відповідача щодо неналежного розгляду заяв позивачів щодо надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з кадастровими № :01:001:0352 площею 2,0000 га, № :01:001:0356 площею 1.9246, га, № :01:001:0354 площею 2.0000 га. № :01:001:0355 площею 2.0000 га, № :01:001:0353 площею 2.0000 га, зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що листом ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області від 16.06.2016 року №Ч-9506/0/6-10021/0/21-16 «Про розгляд заяви», наданої ОСОБА_3, вказано, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0325, не надана у користування та обліковується як землі запасу. Також вказано, що на час надання відповіді ОСОБА_11 управлінням, вирішується питання щодо включення земельної ділянки (кадастровий номер :04:000:0376) до відповідного переліку таких, права на яку можуть бути продані на земельних торгах (т.2 а.с. 89).

При цьому, відповідно до відповіді Відділу Держгеокадастру у Краснокутському районі від 13.09.2016 року №Ч-163/0-151/6-16 земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0325 не включена до переліку земельних ділянок, права на які підготовлені для продажу на аукціоні (т.2 а.с. 88).

Під час судового розгляду справи встановлено, що на особистому прийомі у начальника ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області 21.09.2016 року розглянуто питання про надання згоди на поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0325, розташовано за межами населеного пункту на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, у звязку з чим позивачем ОСОБА_3 26.09.2016 року до відповідача було подано відповідну заяву (т.2 а.с. 87).

Наказом ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області від 24.10.2016 року №11621-СГ «Про надання згоди на поділ земельної ділянки» надано ОСОБА_3 згоду на поділ земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 9,9246 га (кадастровий номер :01:001:0325) (т.2 а.с. 86).

З матеріалів справи вбачається, що на замовлення ОСОБА_3 приватною організацією у сфері землеустрою було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області з кадастровим номером :01:001:0325, результаті чого утворено земельні ділянки з кадастровими № :01:001:0352 площею 2,00 га, №:01:001:0353 площею 2,00 га, № :01:001:0354 площею 2,00 га, № :01:001:0355 площею 2,00 га, № :01:001:0356 площею 1,9246 га.

З наданих представником позивача під час розгляду справи пояснень встановлено, що саме вказані обставини слугували підставою для звернення позивачів до відповідача із заявами про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) стосовно тих земельних ділянок, які утворилися за результатами поділу, відповідно до положень ч.8 ст. 55 Закону України "Про землеустрій" , якою передбачено, що у разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України (у випадках, передбачених законом).

При цьому, як встановлено судовим розглядом відповідачем листом було повідомлено позивачів, що з метою недопущення порушень вимог законодавства та необхідністю виконання вимог п.7 ст. 118 Земельного кодексу України до наданих матеріалів надати детальну інформацію щодо подальшого використання земельної ділянки, з урахуванням вимог Закону України «Про особисте селянське господарство».

На підставу необхідності надання позивачами такої інформації у листі з посиланням на положення ст. 6 Закону України «Про особисте селянське господарство» вказано, що використання майна особистого селянського господарства може бути пов'язане з містобудівними потребами, розведенням свійських тварин і птиці, необхідністю утилізації продуктів їх життєдіяльності, утилізації продуктів переробки сільськогосподарської продукції, розміщенням рекреаційних зон при наданні послуг сільського зеленого туризму, що в свою чергу може суперечити генеральним планам населених пунктів та іншій містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державним санітарним нормам та вимогам інших законів і прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Проте, суд зазначає, що змісту поданих позивачами заяв вбачається, що останні були подані щодо земельних ділянок, які розташовані за межами населених пунктів Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області з метою оформлення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства для подальшої передачі у власність, а отже доводи відповідача щодо можливої суперечності ведення особистого селянського господарства позивачів генеральним планам населених пунктів та іншій містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, не можуть вважатися судом належними підставами для не розгляду поданих заяв.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що враховуючи приписи п.б ч.1 ст. 121 ЗК України, якими унормовано право громадян України на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара, та беручи до уваги, що заявлені позивачами розміри земельних ділянок відповідають вказаному, водночас, при розгляді заяв позивачів не було встановлено підстав, передбачених ч.7 ст.118 ЗК України, а отже у відповідача не було законних підстав для утримання від прийняття відповідного рішення, що суперечить вже зазначеним нормам права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області в листі від 13.06.2017 року №Ч-13087/0/6-12622/0/21-17 не розглянуто по суті заяв позивачів, як того вимагають положення ч.7 ст.118 ЗК України, що, в свою чергу вказує на порушення суб`єктом владних повноважень прав та законних інтересів позивачів, що свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивачів про визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області щодо належного розгляду заяв ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок кадастрові №:01:001:0352 площею 2.0000 га, №:01:001:0356 площею 1.9246 га, №:01:001:0354 площею 2.0000 га, №:01:001:0355 площею 2.0000 га, № :01:001:0353 площею 2.0000 га, розташованих на території Пархомівської сільської ради.

Водночас, як встановлено судовим розглядом на земельні ділянки за кадастровими номерами :01:001:0352, :01:001:0353, :01:001:0385, :01:001:0384, :01:001:0383 вже зареєстроване речове право власності.

У наданих до суду письмових запереченнях проти позову представником відповідача вказувалось на наявність підстав для закриття провадження у справі з огляду на здійснення реєстрації речового права на вказані земельні ділянки та виникнення у зв'язку з цим спору про право, проте суд зазначає наступне.

Верховним судом України у своїй позиції щодо розмежування підвідомчості розгляду земельних спорів між адміністративною, цивільною та господарською юрисдикцією у правових висновках, викладених у постановах від 11.11.2014 у справі № 21-493а14 та від 09.12.2014 у справі № 21-308а14, вказано, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Отже, Верховним судом України вказано, що право цивільне виникає лише після прийняття рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду.

На разі, судовим розглядом встановлено, що позивачами шляхом пред'явлення даного позову, в частині позовних вимог, що розглядається судом після прийняття ухвали суду від 06.02.2018 року про закриття провадження в частині позовних вимог, не заявляються вимоги стосовно перевірки судом правильності формування волі відповідача щодо розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї позивачам, тобто реалізації функції відповідача щодо розпорядження земельними ділянками. Натомість позивачі просять суд перевірити законність діяльності ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області під час здійснення владних управлінських функцій при розгляді звернень про надання дозволів на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства.

З огляду на вищевказане у суду відсутні підстави для закриття провадження у справі.

При цьому, суд зазначає, що ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

Згідно із приписами ч. 4 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобовязати відповідача - субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобовязує субєкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, з огляду на встановлені під час розгляду справи обставини та враховуючи дискреційність повноважень відповідача стосовно надання дозволів на розробку технічної документації, суд приходить до висновку, про наявність підстав для зобов'язання ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області розглянути заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з урахуванням висновків суду у даній справі.

Щодо позовних вимог позивачів про скасування наказів ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області, які надані громадянам: ОСОБА_14 № 9974-СГ від 14.06.2017 року та ОСОБА_17 № 9971-СГ від 14.06.2017 року, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 10.05.2017 ОСОБА_22, діючи в інтересах ОСОБА_14, керуючись статтями 118, 121 Земельного кодексу України звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,0000 га ріллі із земель запасу сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населеного пункту на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області для подальшого надання земельної ділянки у власність із раніше сформованої земельної ділянки загальною площею 9,9246 га, кадастровий номер :01:001:0325. До заяви було додано необхідний пакет документів (т.3 а.с. 46-52).

Підстав для прийняття рішення про відмову у передачі земельних ділянок у користування ОСОБА_11 управлінням Держгеокадастру у Харківській області не виявлено.

За результатами розгляду вказаної заяви наказом ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області № 9974-СГ від 14.06.2017 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано гр. ОСОБА_14 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області (т.3 а.с. 45).

Також з матеріалів справи вбачається, що 10.05.2017 ОСОБА_22, діючи в інтересах ОСОБА_16, керуючись статтями 118, 121 Земельного кодексу України звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,0000 га ріллі із земель запасу сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населеного пункту на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області для подальшого надання земельної ділянки у власність із раніше сформованої земельної ділянки загальною площею 9,9246 га, кадастровий номер :01:001:0325. До заяви було додано необхідний пакет документів (т.3 а.с. 39-44).

Підстав для прийняття рішення про відмову у передачі земельних ділянок у користування ОСОБА_11 управлінням Держгеокадастру у Харківській області не виявлено.

За результатами розгляду вказаної заяви наказом ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області № 9971-СГ від 14.06.2017 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано гр. ОСОБА_14 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області (т.3 а.с. 45).

Таким чином суд приходить до висновку, що треті особи ОСОБА_14 та ОСОБА_16 у встановленому законодавством порядку звернулися до відповідача, а саме з наданням законодавчо визначеного переліку документів. Отже, виділення земельних ділянок відповідачем на підставі спірних наказів відповідача не суперечить вимогам чинного законодавства, вчинено у спосіб з урахуванням законодавчо наданих повноважень ОСОБА_11 управлінню Держгеокадастру у Харківській області.

З огляду на вказане, позовні вимоги позивачів в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, про визнання неправомірною діяльності, скасування наказів та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області щодо належного розгляду заяв ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок кадастрові №:01:001:0352 площею 2.0000 га, №:01:001:0356 площею 1.9246 га, №:01:001:0354 площею 2.0000 га, №:01:001:0355 площею 2.0000 га, № :01:001:0353 площею 2.0000 га, розташованих на території Пархомівської сільської ради.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області щодо належного розгляду заяв ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області розглянути заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з урахуванням висновків суду у даній справі.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (вул. Північна, буд. 2, с. Пархомірка, Краснокутського р-ну, Харківської обл., податковий номер НОМЕР_1) сплачену суму судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області (61022, м. Харків, майдан ОСОБА_1, 5, Держпром, під. 1, пов. 6, 7, код ЄДРПОУ - 39792822).

Стягнути на користь ОСОБА_4 (вул. Північна, буд. 2, с. Пархомірка, Краснокутського р-ну, Харківської обл., податковий номер НОМЕР_2) сплачену суму судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області (61022, м. Харків, майдан ОСОБА_1, 5, Держпром, під. 1, пов. 6, 7, код ЄДРПОУ - 39792822).

Стягнути на користь ОСОБА_5 (вул. Північна, буд. 2, с. Пархомірка, Краснокутського р-ну, Харківської обл., податковий номер НОМЕР_3) сплачену суму судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області (61022, м. Харків, майдан ОСОБА_1, 5, Держпром, під. 1, пов. 6, 7, код ЄДРПОУ - 39792822).

Стягнути на користь ОСОБА_6 (АДРЕСА_1, податковий номер НОМЕР_4) сплачену суму судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області (61022, м. Харків, майдан ОСОБА_1, 5, Держпром, під. 1, пов. 6, 7, код ЄДРПОУ - 39792822).

Стягнути на користь ОСОБА_7 (АДРЕСА_1, податковий номер НОМЕР_5) сплачену суму судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області (61022, м. Харків, майдан ОСОБА_1, 5, Держпром, під. 1, пов. 6, 7, код ЄДРПОУ - 39792822).

Стягнути на користь ОСОБА_9 (вул. Панаса Луньова, буд. 33, с. Пархомірка, Краснокутського р-ну, Харківської обл., податковий номер НОМЕР_6) сплачену суму судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області (61022, м. Харків, майдан ОСОБА_1, 5, Держпром, під. 1, пов. 6, 7, код ЄДРПОУ - 39792822).

Стягнути на користь ОСОБА_10 (вул. Ставкова, буд. 12, с. Пархомірка, Краснокутського р-ну, Харківської обл., податковий номер НОМЕР_7) сплачену суму судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_11 управління Держгеокадастру у Харківській області (61022, м. Харків, майдан ОСОБА_1, 5, Держпром, під. 1, пов. 6, 7, код ЄДРПОУ - 39792822).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 16 лютого 2018 року.

Суддя Мельников Р.В.