Справа № 826/2529/16
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 лютого 2018 року № 826/2529/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Діас Гласс"
до Вінницької митниці ДФС, Головного управління державної казначейської служби у Вінницькій області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Діас Гласс" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Вінницької митниці ДФС, Головного управління державної казначейської служби у Вінницькій області, в якому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просить суд:

- скасувати рішення Вінницької митниці ДФС №401000009/2016/000001/1 від 06.01.2016 року про корегування митної вартості товарів, які ввозилися Товариством з обмеженою відповідальністю "Діас Гласс" на митну територію України згідно з вантажної митної декларації №401090002/2016/000110 від 05.01.2016 року;

- стягнути з державного бюджету України на користь ТОВ "Діас Гласс" надмірно сплачені платежі у розмірі 16 069,45 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що висновки митного органу є безпідставними, а рішення - неправомірним, оскільки наданими до митного оформлення документами підтверджується визначена митна вартість товарів, у зв'язку з чим дії відповідача по коригуванню митної вартості за резервним методом є неправомірними, а тому спірне рішення митного органу підлягає скасуванню, а кошти у розмірі 18 000,00 грн є надмірно сплаченими і підлягають поверненню.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив суд в позові відмовити, посилаючись на те, що подані позивачем документи не містили всіх необхідних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а отже митним органом правомірно прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості.

У судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Представник Головного управління державної казначейської служби у Вінницькій області проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених в письмових запереченнях. Просив слухати справу без їх участі.

У судовому засіданні 06.06.2017 року суд, керуючись частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

21 вересня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Діас Гласс" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мега-НН» (продавець) укладено контракт №21/09/2015 від 21.09.2015 року, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купляє на умовах дійсного контракту скло автомобільне по попередньому замовленню покупця, в якому обговорюється асортимент і кількість продукції, зазначені в інвойсі (рахунок -фактура), супроводжуючими кожну відвантажувану партію товару.

05 січня 2016 року з метою оформлення товару, передбаченого рахунком-фактурою Товариством з обмеженою відповідальністю "Діас Гласс" до ВМО №2 МП «Вінницький-центральний» було надіслано електронну декларацію на товар «скло». Вказана декларація була зареєстрована за №401090002/2016/000110.

В якості основних документів для підтвердження митної вартості даного товару було надано: міжнародну автомобільну накладну 0001040, платіжне в іноземній валюті № 5 від 23.12.2015року, довідка про транспортні витрати від 28.12.2015року, рахунок-фактура (інвойс) № 87 від 25.12.2015 року, контракт № 23/01/2015 від 23.01.2015року, додаткова угода до контракту № 23/01/2015 року, додаткова угода № 2 до контракту № 23/01/2015 від 23.01.2015 року, сертифікат UАІ .162.0014252-15, інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю 2730, сертифікат про походження RUUA 5652363, копія митної декларації країни відправлення 10408040/281215/0042232.

Митна вартість товарів відповідно до вимог МКУ визначена Товариством з обмеженою відповідальністю "Діас Гласс" за першим методом: за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів, органом митної служби електронними листами у зв'язку з відсутністю у документах наданих декларантом всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів витребувано від позивача документи зазначені в п.3 ст. 53 Митного кодексу України, для підтвердження митної вартості, а саме: виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 4) розрахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору ( угоди, контракту) Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На виконання вимог відповідача товариством було надіслано повідомлення від 06.01.2016 року з наступними документами: звіт про вартісні характеристики №О-1 від 06.01.2016 року, лист 05/01 від 05.01.2016 року, лист 06/01 від 05.01.2016 року, лист вх. №1 від 05.01.2016 року .

За результатами перевірки митної декларації та документів, що підтверджують визначену митну вартість, Вінницькою митницею було винесене рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 06.01.2016 року №401000009/2016/000001/1.

Так, із вказаного рішення вбачається, що відповідачем вказано на те, що заявлена декларантом митна вартість не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій), у зв'язку з відсутністю всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача про коригування митної вартості поставлених товарів, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

У відповідності до пунктом 2 параграфу (с) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Згідно з частиною першою статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини першої статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно із частиною першою статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до частини шостої статті 264 Митного кодексу України митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із приписами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною другою статті 53 Митного кодексу України, передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з митним оформленням товару, в межах зовнішньоекономічного контракту №21/09/2015 від 21.09.2015 року, позивачем до ВМО №2 МП «вінниця-Центральний» подано електронну декларацію №401090002/2016/000110 від 05.01.2016 року.

Митна вартість імпортованих товарів була визначена декларантом на підставі основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Під час митного оформлення товарів, митним органом було виявлено, що подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Як вбачається з матеріалів справи до Митного органу уповноваженою особою декларанта, надані наступні документи, а саме: звіт про вартісні характеристики №0-1 від 06.01.2016 року; лист 05/01 від 05.01.2016 року, в якому повідомлено, що ООО «Стекло-Люкс» не займається експортно-імпортними операціями, а всі операції здійснюються через офіційного дилера ТОВ «Мега-НН»; лист №06/01 від 05.01.2016 року, яким повідомлено, що калькуляція вартості продукції ООО «Стекло-Люкс» є комерційною таємницею та ніяким чином не повинна впливати на митне оформлення та лист №1 від 05.01.2016 року направлений позивачем генеральному директору ООО «Стекло-Люкс» про направлення калькуляції вартості скла автомобільного.

Разом з тим позивач зазначає, що оскільки ТОВ "Діас Гласс" не уклав договір страхування, такий документ він подати на вимогу митного органу не міг. Страхування товару не передбачалось умовами контракту чи іншими документами, такі платежі сплачувались, а тому витрати на страхування відсутні при визначенні митної вартості товару, тому й подати такий документ для підтвердження заявленої митної вартості товариство не могло. Окрім цього, товариство зазначило, що надало довідку про транспортні витрати при перевезенні вантажу автомобільним транспортом, в якій зазначено, що страхування вантажу не здійснювалось.

Також, позивачем зазначено, що під час митного оформлення товару, товариством була надана довідка про транспортні витрати від 28.12.2015 року, де була наведена калькуляція транспортних витрат за відповідним маршрутом та транспортно-експедиційні послуги. Відповідно до умов договору №15/10 від 15.10.2015 року розрахунок за надані послуги перевезення вантажів, товарно-експедиційні операції здійснюється на підставі виставлених розрахунків та актів виконаних робіт, після отримання вантажів вантажоотримувачем.

Відповідач звертає увагу, що в ході здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, було виявлено, що комісійні витрати не були додані до ціни товару, відповідно до вимог п. 10 ст. 58 МКУ, а саме: згідно п. 7.5 контракту №21/09/2015 від 21.09.2015 року «Все банковские комисии за перевод за счет покупателя». Відповідно до додатку від 22.09.2015 року №1 до контракту №21/09/2015 від 21.09.2015 року від 21.09.2015 року банком продавця ОАО «НБД-Банк» Росія, банком покупця -АТ «Про Кредит Банк» Україна, а також банком-посередником - ОАО «Промсвязьбанк»Росія..

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, які затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 №689 встановлено, що одним із джерел довідкової інформації, які можуть бути використані під час роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків є інформація отримана з мережі Інтернет.

Так відповідачем встановлено, що на офіційному сайті виробника товару (www.steklo-lux.ru) присутній прайс-лист, в якому зазначена ціна товару є значно вищою ніж заявлена декларантом митна вартість товару.

При цьому відповідач наголошував, що в прайс-листі виробника товару зазначена ціна товару без урахування витрат на навантаження, брокерської винагороди, митного оформлення в країні експорту, виготовлення сертифікату форми СТ-1, заробітку посередника ТОВ «Мега-НН» та можливо інших затрат.

Водночас, в ході вивчення відповідапчем наданих позивачем повідомленням від 06.01.2016 року додаткових документів було з'ясовано, що у звіті про експертну оцінку майна №о-1 від 06.01.2016 року експерт у своєму досліджені використовує цінову інформацію, яка розміщена нарізних сайтах та не бере до уваги цінову інформацію, яка розміщена на офіційному сайті виробника товару ООО «Стекло-Люкс».

Враховуючи те, що декларант не надав відомості які випробовувались митним органом щодо складових митної вартості і, відповідно, не підтвердив їх документально (на вимогу органу ДФС не надано рахунки про сплату комісійних, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), виписку з бухгалтерської документації, каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару) інспектором м/п «Вінниця- Центральний» було направлено запит про визначення митної вартості на адресу спеціалізованого підрозділу.

Після отримання запиту та вивчення поданих ментів головним державним інспектором управління адміністрування митних платежів Лукашиком О.В. було винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 06.01.2016 року №401000009/2016/000001/1.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідачем відповідно до вимог Митного кодексу України прийнято рішення, яким запропоновано декларанту надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, проведено консультацію з декларантом шляхом обміну електронними повідомленнями, а тому з урахуванням ненадання декларантом усіх необхідних належних для підтвердження митної вартості додаткових документів, прийнято обґрунтоване рішення про визначення митної вартості за резервним методом, при цьому зазначивши у рішенні послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Оскільки судом встановлено, що рішення про коригування митної вартості товарів від 06.01.2016 року №401000009/2016/000001/1 прийнято відповідачем правомірно, не підлягає задоволенню і вимога про стягнення з державного бюджету України на користь ТОВ "Діас Гласс" надмірно сплачених платежів у розмірі 16 069,45 грн.

Відповідно до частин 1,2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Н.Г. Вєкуа