Справа № 826/14602/17
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 року № 826/14602/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Міністерства внутрішніх справ України, в особі Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни
третя особа Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпровській області в особі Управління кадрового забезпечення
про визнання дій незаконними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в особі Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни (далі по тексту відповідач), третя особа Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпровській області в особі Управління кадрового забезпечення, в якому просить:
- визнати дії Міністерства внутрішніх справ України в особі Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни незаконними;
- скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України в особі Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 10 липня 2017 року №2/ІІ/1 про надання позивачу, ОСОБА_1 учасника війни;
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в особі Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни прийняти рішення про надання позивачу, ОСОБА_1 , статусу учасника бойових дій.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що в листопаді 2014 року, згідно наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, його прийнято на посаду фахівця групи матеріального забезпечення батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Артемівськ» ГУМВС.
В період з 28 листопада 2014 року по 05 травня 2015 року на підставі наказу від 27 листопада 2014 року №469 о/с ДСК Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області позивача відряджено в райони проведення антитерористичної операції для виконання завдань, визначених Законом України «Про боротьбу з тероризмом» та виконання трудових обов`язків.
Так, як вказує позивач, 28 листопада 2014 року він прибув до міста Артемівськ Донецької області за місцем дислокації батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Артемівськ» для участі в проведенні антитерористичної операції в місті Артемівську та місті Дебальцеве Донецької області. Тобто, у період з 28 листопада 2014 року по 04 травня 2015 року він безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення АТО на території Донецької області.
Наказом ГУМВС в Дніпропетровській області №189 о/с від 13 травня 2015 року позивача звільнено з органів внутрішніх справ на підставі пункту 5 статті 36 Кодексу Законів про працю України, у зв`язку з переведенням працівника за його згодою у іншу організацію.
В лютому 2017 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області із запитом щодо направлення відносно нього матеріалів на адресу комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни та визнання позивача учасником бойових дій.
В подальшому, у квітні 2017 року, позивачем направлено документи для розгляду Комісією матеріалів щодо вирішення питання про надання останньому статусу учасника бойових дій.
Рішенням Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 10 липня 2017 року №2/ІІ/1 ОСОБА_1 надано статус учасника війни.
Незгода позивача з вказаним рішення стала підставою для звернення до суду з відповідним позовом.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено попереднє судове засідання.
У підготовче засідання 26 грудня 2017 року позивач не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду письмову заяву, відповідно до якої просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.18).
Представник третьої особи також не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
На підставі частини 7 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України судом закінчено підготовче засідання та розпочато розгляд справи по суті.
В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила у їх задоволенні відмовити та зазначила, що оскільки ОСОБА_1 не належав до категорії осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, а надані на розгляд Комісії документи не підтверджували безпосередню участь ОСОБА_1 у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення, рішенням від 10 липня 2017 року останньому надано статус учасника війни, а не учасника бойових дій, оскільки він безпосередньо забезпечував виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (а.с. 36-42).
На підставі частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 (далі по тексту Порядок №413), Положенням про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 серпня 2016 року №868 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 вересня 2016 року за №1271/29401 (далі по тексту Положення №868).
У відповідності до пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (тут і далі редакція, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України. Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.
Абзацом 2 пункту 2 Порядку №413 (тут і далі редакція, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
При цьому, абзацом 1 пункту 2-1 цього ж Порядку передбачено, що статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.
Райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення визначаються Антитерористичним центром при СБУ (пункт 3 Порядку №413).
Згідно з пунктом 4 Порядку №413, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення: витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.
Рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається Комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, ДФС (далі - комісія) (абз. 1, 2 пункту 5 Порядку №413).
У відповідності до пунктів 6 та 8 Порядку №413, для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.
Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.
Комісії інформують у місячний строк Державну службу у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції про осіб, яким надано статус учасника бойових дій, за формою згідно з додатком 3.
Комісії подають на розгляд міжвідомчої комісії документи із спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання.
Міжвідомча комісія розглядає документи, надіслані комісіями, та у разі потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких вони подані (надсилає необхідні запити тощо), заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів та у місячний строк з дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, про що інформує комісії.
У разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.
У разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд комісії за рішенням керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, зазначеного у пункті 5 цього Порядку.
Крім того, Положенням №868 визначено основні функції, завдання, повноваження та склад комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни державних службовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України та працівників територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, інших осіб, визначених чинним законодавством (далі - працівники МВС), а також організацію її роботи.
Пунктами 1, 2 Розділу І Положення №868 передбачено, що Комісія Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни (далі - Комісія) утворюється в апараті МВС наказом МВС з метою реалізації заходів, пов`язаних із наданням статусу учасника бойових дій, учасника війни працівникам МВС. У своїй діяльності Комісія керується Конституцією України, законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, Міністерства внутрішніх справ України та цим Положенням.
Розділом ІІ Положення №868 визначено основні завдання та права Комісії, зокрема, з метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія має право:

1) вивчати довідки, документи та інші докази, надіслані керівниками структурних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України та керівниками територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, іншими особами, визначеними чинним законодавством (далі - керівники підрозділів), чи подані особисто; 2) заслуховувати у разі потреби працівників МВС, свідків, представників органів державної влади, громадських організацій, рад ветеранів; 3) подавати на розгляд міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), документи зі спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання; 4) брати до уваги докази, пропозиції та рекомендації комісій, створених в центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство внутрішніх справ України, під час вивчення матеріалів щодо надання статусу учасника війни працівникам МВС; 5) повертати документи керівникам підрозділів для подальшого доопрацювання; 6) приймати рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни; 7) приймати рішення про позбавлення статусу учасника бойових дій, учасника війни; 8) повторно розглядати за рішенням Міністра внутрішніх справ України (особи, яка виконує його обов`язки) питання про надання статусу учасника бойових дій, учасника війни особам, яким було відмовлено в наданні такого статусу раніше.
Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, учасника війни в місячний строк з дня надходження документів (уточненої інформації) (пункт 3 Розділу ІІ Положення №868).
Також, пунктом 4 Положення №868 передбачено, що Комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни у разі:
відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази і є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни;
надання недостовірних даних про осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення;
виявлення факту підроблення документів, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни;
наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.
Рішення Комісії може бути оскаржено у судовому порядку (пункт 7 Розділу ІІ Положення № 868).
При цьому, Розділом ІІІ Положення №868 врегульовано особливості надання працівникам МВС статусу учасника бойових дій, учасника війни за участь в антитерористичній операції, а саме, Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій на підставі документів про: 1) безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення; 2) направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції; 3) перебування у районах проведення антитерористичної операції з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.
Підтвердними документами для прийняття рішення про надання статусу учасника бойових дій є витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення.
Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника війни на підставі документів про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України), а також документів про направлення (прибуття) у відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення (витяги з наказів, розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).
Для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни керівники підрозділів, у підпорядкуванні яких працівники МВС проходили службу чи працювали, у місячний строк після завершення виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України) зобов`язані подати на розгляд Комісії довідки за формою згідно з додатком 1 до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413, та документи, зазначені в пунктах 1-3 цього розділу, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни. У разі якщо місце постійної дислокації підрозділу або установи, закладу знаходиться безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, керівники підрозділів подають документи на розгляд Комісії в місячний строк після призначення державних службовців, працівників МВС на відповідні посади.
У разі зміни спеціального звання або посади до матеріалів, що надсилаються на розгляд Комісії, керівники підрозділу додають довідки із зазначенням відповідних дати і номера наказу.
Усі матеріали, що надсилаються на розгляд Комісії, оформлюються із дотриманням вимог законодавства щодо захисту персональних даних і доступу до публічної інформації та завіряються у встановленому порядку керівником структурного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України, керівником підрозділу кадрового забезпечення.
Звільнення особи зі служби не впливає на строки та якість підготовки і направлення відповідних матеріалів на розгляд Комісії. До матеріалів таких осіб додається довідка за підписом керівника підрозділу із зазначенням дати, номера наказу про звільнення.
Згідно з пунктом 4 Розділу V Положення № 868 результати засідання Комісії оформлюються протоколом не пізніше 3 робочих днів з дня його проведення.
Протокол підписується головою Комісії, його заступником, секретарем та всіма членами Комісії, які брали участь у засіданні.
На підставі протоколу Комісією готується рішення про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни працівників МВС за формою, наведеною у додатку до цього Положення, підписується головою (його заступником) і секретарем Комісії та скріплюється гербовою печаткою Міністерства внутрішніх справ України.
З аналізу наведених норм слідує, що діючим законодавством України визначено чіткий та послідовний порядок вирішення Комісією Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни питання щодо надання особі статусу учасника бойових дій або статусу учасника війни, у зв`язку з його участю у проведенні антитерористичної операції.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , на підставі Наказу Головного управління МВС України в Дніпропетровській області № 457 о/с від 19 листопада 2014 року «По особовому складу», призначений фахівцем 2-ої категорії (тарифний розряд 8, тарифний коефіцієнт 1,64) групи матеріального забезпечення батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Артемівськ» ГУМВС з 19 листопада 2014 року (а.с. 50).
Наказом Головного управління МВС України в Дніпропетровській області №469 о/с дск від 27 листопада 2014 року «Про особовому складу» для виконання завдань, визначених Законом України «Про боротьбу з тероризмом», та несення служби по охороні громадського порядку в районах проведення АТО, на підставі вказівок МВС України від 3 червня 2014 року №9770 дск та від 3 липня 2014 року №13488/Яр, ОСОБА_1 з 28 листопада 2014 року відряджено до Ізюмського району Харківської області (а.с. 54).
У відповідності до наданої суду копії Витягу з Наказу Головного управління МВС в Дніпропетровській області №183 о/с дск від 06 травня 2015 року «Про повернення з відрядження», ОСОБА_1 , фахівець групи матеріального забезпечення батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Артемівськ» ГУМВС, з 05 травня 2015 року вважається прибулим з відрядження по виконанню завдань, визначених Законом України «Про боротьбу з тероризмом», несення служби по охороні громадського порядку в районах проведення АТО, та виконання трудових обов`язків (а.с. 55).
Наказом Головного управління МВС України в Дніпропетровській області №189 о/с від 13 травня 2015 року «По особовому складу» ОСОБА_1 звільнений з посади фахівця 2-ої категорії групи матеріального забезпечення батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Артемівськ» ГУМВС з 13 травня 2015 року за пунктом 5 статті 36 КЗпП України (переведення працівника за його згодою, в іншу організацію) (а.с. 51).
Крім того, як вбачається з наданої суду копії Витягу з Наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) № 142 від 22 травня 2015 року, працівник Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_1 фахівець групи матеріального забезпечення батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Артемівськ» з 28 листопада 2014 року по 04 травня 2015 року вважається таким, що перебував у складі сил та засобів, які беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань (а.с. 52-53).
19 травня 2017 року за № 3138/Гл Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 видана довідка, відповідно до змісту якої останній дійсно в період з 28 листопада 2014 року по 04 травня 2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області (а.с. 47).
Суд звертає увагу, що вказана довідка була видана Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області на підставі Наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 22 травня 2015 року, місто Краматорськ; Наказу ГУМВС України в Дніпропетровській області від 27 листопада 2014 року №469 о/с дск, від 06 травня 2015 року №183 о/с дск, місто Дніпропетровськ та є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.
Таким чином, судом встановлено, що позивач у період з 28 листопада 2014 року по 04 травня 2015 року був залучений до складу сил та засобів, які беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської області, тобто, був підпорядкованим керівнику антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а тому не міг виконувати інші функції та службові (бойові) завдання, окрім покладених на учасників антитерористичної операції.
При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б спростовували вказані вище обставини або доказів визнання недійсною у встановленому законом порядку вказаної довідки.
Також, з матеріалів справи вбачається, що після звільнення з органів внутрішніх справ України, в лютому 2017 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з заявою про надання йому статусу учасника бойових дій, у зв`язку з викладеними вище обставинами.
Листом від 23 лютого 2017 року за вих. №1/Т-27аз/Мн представника ОСОБА_1 адвоката Токарєву О.Г. повідомлено про те, що матеріали стосовно надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій до Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (учасниками війни) не направлено у зв`язку з відсутністю необхідних для цього документів (а.с. 11).
У відповідності до наданої суду копії заяви ОСОБА_1 від 27 квітня 2017 року, яка зареєстрована Відділом документального забезпечення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 04 травня 2017 року, позивач звернувся до Голови Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області з проханням направити матеріали щодо його безпосередньої участі у проведенні антитерористичної операції у період з 28 листопада 2014 року по 04 травня 2015 року до Комісії МВС України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (учасниками війни) для вирішення питання про надання йому статусу учасника бойових дій (а.с. 48).
19 травня 2017 року Управління кадрового забезпечення Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області направило заяву ОСОБА_1 разом з пакетом документів до Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни для прийняття рішення про надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , про що останнього повідомлено листом від 26 травня 2017 року за №18/17-Г-38 (а.с. 12)
На засіданні Комісії Міністерства внутрішніх справ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, яке відбулося 10 липня 2017 року, до порядку денного включено питання щодо надання статусу учасника бойових дій, учасника війни колишнім особам рядового і начальницького складу, працівникам органів внутрішніх справ, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції, матеріали яких надійшли з Ліквідаційних комісій ГУМВС, УМВС в областях та місті Києві, МВС, ДНДЕКЦ МВС, НПУ.
За результатами розгляду вказаного вище питання Комісія дійшла висновку про надання ОСОБА_1 статусу учасника війни (а.с. 14-16)
На підставі Протоколу засідання № 2 Комісією виготовлено рішення від 10 липня 2017 року № 2/ІІ/IV/ 1 про надання ОСОБА_1 статусу учасника війни (а.с. 17).
Суд звертає увагу, що Комісією Міністерства внутрішніх справ України з розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни під час засідання, яке відбулось 10 липня 2017 року, при розгляді матеріалів ОСОБА_1 не було вирішено питання щодо надання або відмови у наданні останньому статусу учасника бойових дій, а лише ухвалено рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника війни.
Як вже зазначалось судом, Комісія утворена з метою реалізації заходів, пов`язаних із наданням статусу учасника бойових дій, учасника війни працівникам МВС, у тому числі, щодо вирішення питань про надання (позбавлення) статусу учасника бойових дій.
При цьому, пунктом 4 Розділу ІІ Положення №868 визначено вичерпний перелік підстав, з яких Комісія відмовляє в наданні особі статусу учасника бойових дій, а розділом V Положення №868 врегульовані питання організації роботи Комісії.
З аналізу вказаних норм чинного законодавства України судом встановлено, що питання надання особі статусу учасника бойових дій розглядається Комісією на засіданні у колегіальному складі, за результатами якого приймається відповідне рішення, за формою, наведеною у додатку до Положення №868.
Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи, Комісією питання надання позивачу статусу учасника бойових дій на вирішення у колегіальному складі на засіданні Комісії не виносилось та відповідне рішення з цього питання, за формою, наведеною у додатку до Положення №868, не приймалось.
Зазначене також підтверджується листом Міністерства внутрішніх справ України від 31 серпня 2017 року №23/3-11аз-1057 за підписом начальника Управління у справах учасників антитерористичної операції Міністерства внутрішніх справ України, зі змісту якого вбачається, що за результатами вивчення документів щодо участі позивача у виконанні завдань АТО безпосередньо в районах її проведення, Комісією встановлено що посада, на якій працював ОСОБА_1 , є цивільною, а тому, в силу пункту 13 статті 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захист», він вважається учасником війни.
За таких підстав та встановлених судом обставин, а також враховуючи наявні в матеріалах справи Витяг з Наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) № 142 від 22 травня 2015 року та Довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 19 травня 2017 року за № 3138/Гл, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання дій Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни протиправними та скасування рішення від 10 липня 2017 року № 2/ІІ/IV/ 1.
Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання позивачу статусу учасника бойових дій, суд приходить до висновку про їх передчасність, оскільки як встановлено судом, питання щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій не було предметом розгляду Комісією у порядку та в спосіб, визначений Положенням № 868, рішення з цього питання у колегіальному складі, за формою, наведеною у додатку до вказаного Положенням, Комісією не приймалось, а тому належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача, на думку суд, є зобов`язання Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни розглянути на своєму засіданні заяву ОСОБА_1 від 27 квітня 2017 року про надання статусу учасника бойових дій разом з доданими до неї документами у строки та в порядку, визначеному чинним законодавством.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.
Відповідно до частини 5 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни в частині не розгляду питання про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій у порядку, визначеному Положенням про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 серпня 2016 року №868 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 вересня 2016 року за №1271/29401.
3. Скасувати рішення Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів від 10 липня 2017 року № 2/ІІ/IV/ 1 про надання ОСОБА_1 статусу учасника війни.
4. Зобов`язати Комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 квітня 2017 року про надання статусу учасника бойових дій разом з доданими до неї документами у строки та в порядку, визначеному чинним законодавством.
5. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко