Справа № 821/1974/17
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/1974/17
11год. 21 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Мельник О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача - Демидової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1.) звернулася до суду з позовом до Новокаховського МВ УДМС України в Херсонській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, в якому просила визнати протиправною відмову Новокаховського МВ УДМС України в Херсонській області у видачі в замін втраченого паспорта громадянина України у книжковій формі, відповідно до "Положення про паспорт громадянина України", затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ, та зобов'язати відповідача видати ОСОБА_1 новий паспорт громадянина України у книжковій формі без передачі будь-яких даних про неї до ЄДДР, оформлення (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), відцифрованого підпису особи, відцифрованого образу обличчя людини, від цифрованих відбитків пальців рук, використання будь-яких засобів ЄДДР.

Протокольною ухвалою суду від 29.01.2018 р. за клопотанням позивача замінено первісного відповідача на належного - Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області ( далі - відповідач).

Вказані вимоги позивач обґрунтовує неправомірною відмовою відповідача у видачі їй паспорта громадянина України в книжковій формі, оскільки на теперішній час є чинною Постанова Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ " Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон ", яка регламентує оформлення і видачу паспорта громадянина України в книжковій формі. При цьому, позивач вказує, що дане Положення гарантує реалізацію прав, захищених статтями 32 та 35 Конституції України, оскільки не примушує діяти всупереч віросповіданню та не примушує до обробки персональних даних. Крім того, позивач вважає, що даною відмовою відповідач грубо порушує права на свободу світогляду і віросповідання, на добровільне волевиявлення у питанні щодо обробки персональних даних, на ім'я, честь і гідність та інші права, що захищаються статтями 21-24, 27-29, 31, 32, 34, 35, 41-43, 46-48, 53, 60, 67, 68 Конституції України, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги.

29.01.2017 р. представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, яким вважає вимоги позивача необґрунтованими, оскільки на момент звернення ОСОБА_1 до Новокаховського МВ УДМС в Херсонській області в останнього були відсутні бланки для видачі паспорта громадянина України в книжковій формі. Крім того, зазначає, що відповідно до Закону України " Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус " та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 р. № 302 прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, з 1 листопада 2016 року припиняється, тому просить суд у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 10.01.2018 р. провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 29.01.2018 р.

Протокольною ухвалою суду від 29.01.2018 р. відкладено розгляд справи та призначено судове засідання на 09.02.2018 року.

Дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вказує про наступне.

В судовому засіданні позивач пояснила, що у січні 2017 року в межах свого помешкання втратила паспорт громадянина України, у зв'язку з чим у вересні 2017 р. будучи на особистому прийомі у керівника Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області отримала усну відмову щодо оформлення і видачі їй паспорта громадянина України у формі книжечки без застосування засобів Єдиного демографічного реєстру (ЄДДР, Реєстру) через релігійні переконання. Після чого у листопаді 2017 р. письмово звернулась до Новокаховського відділу ДМС України в Херсонській області з вказаною вимогою і отримавши від Новокаховського відділу ДМС України в Херсонській області, її думку позивача, незаконному відмову звернулась до суду з вказаним вимогами.

Відповідно до частини першої статті 1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 03 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Новокаховського відділу ДМС України в Херсонській області з листом, в якому відповідно до Закону України " Про звернення громадян " просила надати їй відповідь та внаслідок втраченого паспорта оформити і видати їй паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого чинною Постановою ВРУ від 26.06.1992 року №2503-ХІІ, відмовившись від оформлення паспорта громадянина України у формі ID-картки через релігійні переконання.

14.11.2017 р. Новокаховське МВ УДМС України в Херсонській області від листом - відповіддю № 13/4996 повідомило ОСОБА_1 про те, що відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 " Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України ( далі - Порядок № 302), з 01 листопада 2016 року запроваджено оформлення ( тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланк якого затверджено цією постановою, громадянам України, що здійснюється і застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру. Установлено, що прийняття документів для оформлення паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01 листопада 2016 рок припиняється. Відповідно до пунктів 2, 5, 10 цього Порядку № 302 паспорт громадянина України виготовляється формі картки, що містить безконтактний електронний носій; оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта здійснюється територіальним органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів". у разі втрати або викрадення паспорт особі замість втраченого або викраденого оформляється та видається новий паспорт, а з 01 листопада 2016 р - у формі ID-карти з безконтактним електронним носієм. При цьому, роз'яснено, що Положення про паспорт громадянина України, затверджене постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-ХІІ, даний нормативно-правовий акт на теперішній час є чинним, оскільки термін дії паспорта громадянина України зразка 1994 року, у вигляді паспорти книжечки, не обмежується, а тому дана норма діє лише для тих осіб, яким паспорт громадянина України зразка 1994 року був виданий до 01 листопада 2016 року та який залишився у користуванні.

Надаючи правову оцінку діям відповідача на предмет дотримання ним вимог Закону України " Про звернення громадян", суд вказує про наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 цього Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляд (стаття 7 Закону).

Згідно зі статтею 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд вважає, що Новокаховським МВ УДМС України в Херсонській області з урахуванням принципів добросовісності і розсудливості було розглянуто звернення позивача, чим дотримано вимоги Закону України " Про звернення громадян ".

Щодо вимоги позивача про визнання протиправною відмову Новокаховського МВ УДМС України в Херсонській області у видачі в замін втраченого паспорта громадянина України у книжковій формі та зобов'язати видати новий паспорт громадянина України у книжковій формі без передачі будь-яких даних про неї до ЄДДР, оформлення (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), відцифрованого підпису особи, відцифрованого образу обличчя людини, від цифрованих відбитків пальців рук, використання будь-яких засобів ЄДДР, то суд вказує про наступне.

Положеннями Конституції України передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Зазначене відповідає положенням статті 4 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації", якою визначено, що будь-яке встановлення прямих чи непрямих переваг громадян залежно від їх ставлення до релігії є неприпустимим.

Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (далі - Закон №2058-19) визначає правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов'язки осіб, на ім'я яких видані такі документи.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №2058-19 Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування (ч.2 ст.4 Закону № 2058-19).

Згідно з ч.1 ст.21 вищевказаного Закону паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Встановлено, що кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов'язаний отримати паспорт громадянина України (ч.2 ст.21 Закону №2058-19).

Зі змісту ч.4 ст.21 Закону №2058-19 вбачається, що законодавцем імперативно встановлено вимогу, відповідно до якої паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Частиною 7 цієї ж статті визначено перелік відомостей, які вносяться до паспорта громадянина України, зокрема: 1) назва держави; 2) назва документа; 3) ім'я особи; 4) стать; 5) громадянство; 6) дата народження; 7) унікальний номер запису в Реєстрі; 8) номер документа; 9) дата закінчення строку дії документа; 10) дата видачі документа; 11) уповноважений суб'єкт, що видав документ (код); 12) місце народження; 13) відцифрований образ обличчя особи; 14) відцифрований підпис особи; 15) податковий номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків) або повідомлення про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган). У разі наявності повідомлення про відмову від реєстраційного номера облікової картки платника податків проставляється слово "відмова".

Бланки документів, якщо інше не визначено цим Законом, виготовляються за єдиними зразками та технічними описами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України ( ч.2 ст.15 Закону №2058-19).

На виконання вказаної норми Закону, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 25.03.2015 № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (далі - Постанова №302).

Пунктом 2 Постанови № 302 запроваджено із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру: з 01.01.2016 оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII.

Встановлено, що до завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів Державної міграційної служби матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою, паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки.

Як пояснив представник відповідача в судовому засіданні, на момент звернення ОСОБА_1 до Новокаховського МВ УДМС України в Херсонській області, останній був повністю забезпечений обладнанням для виготовлення паспорта громадянина України у вигляді ID - картки.

Пунктом 3 Постанови № 302 також імперативно встановлено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01.11.2016 р. припиняється.

Отже суд зауважує, що з цього часу відповідач зобов'язаний забезпечувати оформлення та видачу паспортів громадянам України у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме здійснювати видачу паспортів у вигляді картки.

Крім того, відповідачем долучено до матеріалів справи копія доручення ДМС України № Д/92/2-17 від 15.06.2017 р. " Про організацію роботи територіальних органів та підрозділів ДМС з оформлення та видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України", яким доведено до начальників Головних управлінь, управлінь в областях та місті Києві: припинити з 16.06.2017 в територіальних підрозділах ДМС прийом заяв на оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року; продовжити провадження за заявами про видачу паспорта громадянина України, які були прийняті до 16.06.2017 відповідно до Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 р. № 320, та забезпечити їх видачу на бланках зразка 1994 року.

Крім того, на підтвердження відсутності бланків паспортів громадянина України у формі книжечки в територіальному підрозділі УДМС відповідачем до матеріалів справи долучено копію накладної № 86 від 15.09.2016 про видачу бланків паспортів серії НОМЕР_1 Новокаховському МВ УДМС України в Херсонській області, копію акту списання № 66 від 25 жовтня 2016 року бланків паспортів громадянина України серії НОМЕР_2, копію акту списання № 75 від 14 грудня 2016 року бланків паспортів громадянина України серії НОМЕР_3, копію акту списання № 12 від 20 лютого 2017 року бланків паспортів громадянина України серії НОМЕР_4.

З огляду на викладене, судом встановлено, що у період з 20.02.2017 р. по 16.06.2017 р. Новокаховському МВ У ДМС бланки паспорта зразка 1994 року у зв'язку із припиненням на законодавчому рівні оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року (книжечки) не видавалися.

Щодо посилання позивача на чинність Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2503 від 26.06.1992 р., суд зазначає наступне.

Закон України № 5492-VI від 20.11.2012 р. "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" по відношенню до вищевказаної Постанови Верховної Ради має вищу юридичну силу, оскільки суспільні відносини, пов'язані з оформленням, видачею передбачених зазначеним законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами.

Суд також приймає до уваги пояснення представника відповідача, що дії норм чинного Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-ХІІ розповсюджується на паспорти громадянина України зразка 1994 р. у вигляді паспорти книжечки, видані до 01 листопада 2016 р., як такі що не містять терміну дії та знаходяться у користуванні громадян.

Крім того, суд звертає увагу на те, що пунктом 5, 7 Положення № 302 визначено, у разі втрати або викрадення паспорта особі замість втраченого або викраденого оформляється та видається новий паспорт. Оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються: 1) особі, яка досягла 14-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто;

Однак, в судовому засіданні позивач підтвердила, що з подібними заявами до Новокаховського МВ УДМС у Херсонській області не зверталась.

Отже, суд вважає, що вказані обставини виключають можливість прийняття відповідачем заявленого у позові рішення про відмову у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України, оскільки нею не було надано до Новокаховському МВ У ДМС особисто заяву та документи, передбачені чинним законодавством.

Додатково суд звертає увагу на те, що внаслідок не повідомлення ОСОБА_1 правоохоронні органи про втрату паспорту, тому у відповідача відсутні законні підстави розглядати заяву позивача про видачу паспорта громадянина України замість втраченого у будь-якій формі, тобто чи у книжковій формі чи у вигляді ID - картки.

Згідно із частиною першою статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено частинами першою та другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, відповідно до статті 86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог, що є підставою для відмови у задоволені позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у разі ухвалення судового рішення на користь сторони, яка є суб'єктом владних повноважень, сплачений судовий збір позивачу не повертається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-163 КАС України, суд -

вирішив:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 ( місце проживання 74900, АДРЕСА_1) до Управління державної міграційної служби України в Херсонській області ( місцезнаходження 73036, Херсонська область, м. Херсон, вул. Перекопська, 168, код за ) про визнання протиправним рішення щодо відмови у видачі, взамін втраченого, паспорта громадянина України у формі книжечки ОСОБА_1, та зобов'язання оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 14 лютого 2018 р.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 3.1.1.