Справа № 805/2301/16-а
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2018 Київ К/9901/17842/18 805/2301/16-а
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року (головуючий суддя - Голошивець І.О.)

та на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року (колегія суддів: головуючий суддя - Арабей Т.Г., судді - Геращенко І.В., Міронова Г.М.)

у справі № 805/2301/16-а

за позовом Комунальної медичної установи «Міська лікарня №3»

до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

про скасування рішення № /3363 від 28 квітня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року позивач звернувся в Донецький окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування рішення № /3363 від 28 квітня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у період з 21.06.2014 позивач не мав можливості своєчасно нараховувати і сплачувати єдиний внесок, з незалежних від нього причин.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року, позов задоволено: скасовано рішення Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 28 квітня 2016 року №/3363 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в загальній сумі 44 171,82 грн., з яких: 37 845,04 грн. - штраф; 6 326,78 грн. - пеня.

Задовольняючи позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанції зазначили про протиправність застосування контролюючим органом у період з 21.06.2014 до 07.07.2014 до позивача як суб'єкта господарювання, який знаходиться на території проведення антитерористичної операції штрафних (фінансових) санкцій та пені за невиконання обов'язків платника єдиного внеску.

Не погоджуючись з зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанції відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просив ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 28.04.2016 № /3363 прийняте ним у відповідності до вимог законодавства та зазначає, що за порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску до платника мають застосовуватися відповідні фінансові санкції.

06 червня 2017 року від позивача надійшли заперечення на касаційну скаргу, в обґрунтування яких він посилається на те, що касаційна скарга не містить доводів, які можуть слугувати підставою для скасування рішень судів попередніх інстанцій.

Пунктом 4 частини першої Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

07 лютого 2018 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду в порядку передбаченому Розділом VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Комунальна медична установа «Міська лікарня №3» зареєстрована як юридична особа (ідентифікаційний код юридичної особи: 01990810), місцезнаходження юридичної особи: 84331, Донецька обл. м. Краматорськ, вул. Вознесенського, 17 (а.с. 38).

Як вірно встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи відповідачем було прийнято рішення від 28.04.2016 № /3363 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовний штраф у розмірі 37 845 грн. 04 коп. за період з 21.06.2014 до 07.07.2014 та нарахована пеня у розмірі 44 171 грн. 82 коп. (а.с. 5).

Факт порушення термінів сплати єдиного внеску позивач не заперечує.

Надаючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, на думку колегії суддів, рішення судів першої та апеляційної інстанції є законним і обґрунтованим виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 10 та ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу, а за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Указом Президента України від 14.04.2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року №1669-VII, яким, крім іншого, внесені зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та доповнено його розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» п. 9-3, який передбачає, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

З аналізу зазначених норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства вбачається, що підставою для звільнення платників єдиного внеску від відповідальності за невиконання вимог законодавства щодо його вчасної сплати, є факт перебування такого платника на території населених пунктів, де проводиться антитерористичної операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до вказаного Розпорядження до зазначених населених пунктів належить тому числі і м. Краматорськ Донецької області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р.

Разом з тим, 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Відповідно до пунктів 1, 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; Розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053».

Згідно з додатком до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р, м. Краматорськ Донецької області віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин, позивач знаходився на території проведення антитерористичної операції.

Колегія суддів зазначає, що законодавством встановлено граничний термін подання заяви щодо звільнення від відповідальності, а саме тридцять календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції, а отже позивач такої можливості не позбавлений.

Суд касаційної інстанції також приймає до уваги наявний в матеріалах справи сертифікат Донецької Торгово-промислової палати № 6904 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Комунальній медичній установі «Міська лікарня №3» (а.с. 105).

Також колегія суддів враховує, що позивач є бюджетною установою, заснованою Краматорською міською радою на підставі майна, переданого виконкомом на правах оперативного керування. Як вбачається з наявного в матеріалах справи листа ДКС України від 18.06.2014 №03-32/1293 ДКС України з метою виконання вимог ЗУ «Про боротьбу з тероризмом» було прийнято рішення про зупинення з 20 травня 2014 року казначейського обслуговування розпорядників та одержувачів бюджетних коштів (а.с. 6).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про протиправність оскаржуваного рішення відповідача.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та здійснивши системний аналіз долучених до справи доказів, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області залишити без задоволення, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова