Справа № 126/3083/17
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 126/3083/17

Головуючий у 1-й інстанції: Губко В.І.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

15 лютого 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 07 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі Бершадське ОУПФУ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Бершадського районного суду від 07 грудня 2017 року позов задоволено, а саме: визнано протиправними дії Бершадського ОУПФУ щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 відповідно до Закону України "Про прокуратуру"; зобов'язано Бершадське ОУПФУ здійснити перерахунок пенсії позивачу та призначити пенсію у зв'язку із втратою годувальника - чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в розмірі 60 відсотків його середньомісячного заробітку, починаючи з 18 вересня 2017 року та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку, з урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції невірно застосував норми ст.86 Закону України "Про прокуратуру", оскільки відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213-У111 з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо призначення (перерахунку) пенсій відповідно до спеціальних законів, в тому числі згідно із Законом України "Про прокуратуру".

За приписами п.3 ч.1 ст.311 АС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення із наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 28.11.2007 року перебуває на обліку в Бершадському ОУПФУ та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Також позивач є вдовою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, який при житті отримував пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

25.09.2017 року ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника, згідно Закону України "Про прокуратуру".

Розпорядженням Бершадського ОУПФУ № 15679 від 03.10.2017 року позивачу відмовлено в призначенні вказаної пенсії, посилаючись на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» .

Вищезазначене слугувало підставою для звернення ОСОБА_2 до суду з цимпозовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність відмови відповідача щодо призначення позивачу пенсії по втраті годувальника відповідно до норм Закону України "Про прокуратуру".

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та надаючи правову оцінку обставинам справи, виходить зі слідуючого.

Відповідно до ч. 19 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015 року, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім'ї. До непрацездатних членів сім'ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, будь-яке посилання відповідача на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до, зокрема, Закону України «Про прокуратуру», є необґрунтованим, оскільки спірні правовідносини врегульовані нормативним актом, який набрав чинності пізніше ніж вказаний закон.

Згідно ч. ч. 2,3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV, непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 1.1 та п. 1.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1) заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації); заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім'ї зв'язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

Відповідно до п. 2.3 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року, а також, зокрема, документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, має такі документи); свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; довідка про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником (за наявності); свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про вік померлого годувальника сім'ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Згідно абз. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Пунктом 2.8 Порядку №22-1 передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Поряд з цим, з урахуванням вимог п. 2.3 Порядку №22-1 особа, яка звертається про призначення (переведення) пенсії у зв'язку з втратою годувальника, окрім документів, що повинні бути наявні у пенсійній справі, повинна надати: довідку про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником (за наявності); свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про вік померлого годувальника сім'ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Так, судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, який при житті отримував пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

На дату смерті ОСОБА_3, позивач була непрацездатною, в зв'язку з досягненням пенсійного віку та вважалася такою, що була на утриманні померлого годувальника, в розумінні статті 36 Закону № 1058-IV, а відтак відноситься до кола осіб, що мають право на пенсію по втраті годувальника відповідно до ч.19 ст.86 Закону № 1697-VІІ.

25 вересня 2017 року, позивач звернулася до відповідача з заявою про припинення виплати її пенсії за віком та призначення пенсії по втраті годувальника в розмірі 60 % середньомісячного заробітку її померлого чоловіка ОСОБА_3 Разом з заявою, ОСОБА_2 надала необхідний пакет документів, що передбачений Порядком №22-1.

Таким чином, позивачем надано відповідачу всі документи, які свідчать про наявність у неї права на пенсію по втраті годувальника відповідно до ч.19 ст.86 Закону № 1697-VІІ, а отже у останнього не було законних підстав для відмови в заяві про призначення цього виду пенсії.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 як непрацездатна особа, яка перебувала на утриманні померлого ОСОБА_3, має право на передбачену ч. 19 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» пенсію у зв'язку з втратою годувальника у розмірі 60% його середньомісячного заробітку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції обґрунтовані, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 07 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюк Р.В.