Справа № 812/1466/17
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року справа № 812/1466/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року в справі № 812/1466/17 (головуючий І інстанції Басова Н.М.) за позовом ОСОБА_1 до Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування наказу про поновлення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ начальника Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації від 11.07.2017 № 26-к «Про поновлення ОСОБА_1» та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що в межах виконання судового рішення в справі № 812/1676/15 ОСОБА_1 було поновлено на посаді. Проте на посаді, яка не відповідає посаді, зазначеній в постанові суду, ще й поза штатом, що суперечить вимогам Закону України «Про державну службу», крім того, розмір посадового окладу не відповідає вимогам Закону України «Про оплату праці» та іншого законодавства щодо оплати праці працівників державних органів.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а постанову суду залишити без змін з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 (далі - позивач) з 27 квітня 2015 року обіймав посаду начальника відділу з питань розпорядження водними об'єктами управління з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації.

Наказом директора Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації № 31-к від 07 грудня 2015 року ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу з питань розпорядження водними об'єктами управління з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації за недотримання вимог, пов'язаних із проходженням державної служби, передбачених статтею 16-1 Закону України «Про державну службу» (порушення правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції»).

Цей наказ позивач оскаржив до суду. Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року по справі № 812/1676/15 у задоволенні позовних вимог йому було відмовлено.

За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року в справі № 812/1676/15 було скасовано постанову Луганського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації, Департаменту комунальної власності земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, скасування запису в трудовій книжці, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано Наказ директора Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації від 07 грудня 2015 року № 31-к «Про звільнення ОСОБА_1»

Поновлено позивача на посаді начальника Відділу з питань розпорядження водними об'єктами Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації з 08 грудня 2015 року.

Стягнуто з Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 грудня 2015 року по 11 липня 2017 року включно, у розмірі 72285,76 грн (сімдесят дві тисячі двісті вісімдесят п'ять гривень 76 копійок) за відрахуванням зборів, обов'язкових платежів та виплачених сум.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

На виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017 начальник Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації видав наказ № 26-к «Про поновлення ОСОБА_1» від 11.07.2017.

Першим пунктом цього наказу позивача поновлено на посаді начальника відділу з питань розпорядження водними об'єктами управління з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації з 08.12.2015 поза штатом з посадовим окладом, встановленим розпорядженням голови облдержадміністрації - керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 24.09.2015 № 428 «Про внесення змін до штатного розпису Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації на 2015 рік».

Другим пунктом наказу головному спеціалісту відділу нормативно-правової роботи управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації Демків Г.А. наказано в установленому порядку вжити заходів щодо:

внесення відповідного запису до трудової книжки ОСОБА_1;

попередження ОСОБА_1 про наступне звільнення з посади за п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України у зв'язку із змінами організації виробництва і праці, скороченням чисельності і штату працівників, а також тим, що з 24.12.2015 в Юридичному департаменті Луганської обласної державної адміністрації скорочено штат працівників, у тому числі посада начальника відділу з питань розпорядження водними об'єктами управління з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації.

Вважаючи, що Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації (далі - відповідач), ухиляючись від виконання судового рішення, протиправно не поновило його на раніше займаній посаді, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов'язковим для виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

У частині другій ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Оскільки постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017 ОСОБА_1 поновлено на посаді, рішення в цій частині підлягало негайному виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проголошення вступної та резолютивної частини постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017 у судовому засіданні були присутні позивач та представники відповідачів, а отже їм було відомо, що позивача поновлено на посаді.

Наведені обставини свідчать про те, що починаючи з 11.07.2017 відповідач - Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації зобов'язаний був виконати постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді.

З наданих відповідачем доказів вбачається, що саме в цей день, 11.07.2017, начальник Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації видав наказ № 26-к «Про поновлення ОСОБА_1» У наказі зазначено посаду, на яку поновлено позивача, начальник відділу з питань розпорядження водними об'єктами управління з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації.

Того ж дня був виданий наказ № 27-к «Про затвердження тимчасової інструкції», згідно з яким затверджено тимчасову посадову інструкцію начальника відділу з питань розпорядження водними об'єктами управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації.

Наказом № 28-к від 13.07.2017 «Про внесення змін до наказу начальника управління від 11.07.2017 № 26-к» внесено зміни, згідно з якими слова «відділу з питань розпорядження водними об'єктами управління з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами Юридичного департаменту» замінено словами «відділу з питань розпорядження водними об'єктами управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації».

Відомості з журналу реєстрації наказів начальника управління також підтверджує видання перелічених наказів.

Допущена описка в назві посади, на яку було поновлено ОСОБА_1 та яка в подальшому була виправлена відповідачем, жодним чином не впливає на терміни негайного виконання рішення суду.

За таких обставин колегія суддів спростовує доводи апелянта, що відповідач фактично видав наказ № 28-к від 13.07.2017 у жовтні 2017 року з метою приховати факт навмисного невиконання судового рішення, оскільки вони не підтверджені належними доказами та є суб'єктивною оцінкою ОСОБА_1 обставин справи. Дослідження наявних у матеріалах справи копій фіскальних чеків та описів вкладення до цінного листа дозволяє дійти висновку про відсутність у діях Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації ознак фальшування документів.

Як вже було зазначено, рішення суду є обов'язковими для всіх, у тому числі для позивача. Він був присутній під час проголошення вступної та резолютивної частини постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017, знав про своє поновлення на посаді.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 після 11.07.2017 до роботи не приступив, на робочому місті не з'явився, що підтверджується табелями обліку використання робочого часу Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації з липня по листопад 2017 року.

Також суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апелянта, щодо незаконності його поновлення на посаді поза штатом.

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі зазначає, що Кодекс законів про працю України поширює свою дію на державних службовців лише в частині відносин, не врегульованих Законом України «Про державну службу».

Поняття «поза штатом» дійсно не передбачено положеннями Закону України «Про державну службу», однак воно жодним чином не суперечить нормам Кодексу законів про працю України. Тому відповідач, враховуючи обумовлену обставинами справи неможливість поновити позивача на посаді, яку він обіймав до звільнення, керуючись принципами аналогії права та закону, застосував положення трудового законодавства до правовідносин у сфері проходження державної служби.

Неможливість поновити ОСОБА_1 на посаді як штатну одиницю зумовила формулювання другого пункту наказу щодо попередження про майбутнє звільнення через скорочення штату працівників, зокрема, посади на яку його було поновлено.

Враховуючи, що посаду, на яку позивача було поновлено з 08.12.2015 скорочено з 24.12.2015, доводи апелянта стосовно застосування розміру окладу, чинного в 2017 році колегія суддів вважає безпідставними.

За таких обставин суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для визнання незаконними дій Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації щодо видання наказу № 26-к від 11.07.2017 зі змінами, внесеними наказом № 28-к від 13.07.2017, тому цей наказ не підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 139, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року в справі № 812/1466/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування наказу про поновлення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року в справі № 812/1466/17 - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її складення в порядку, визначеному ст.ст. 328-329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук