Справа № 826/14493/17
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Федотова І.В.,

суддів: Губської Л.В. та Парінова А.Б.,

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до директора Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України-керівника Експертної служби МВС України Федотова Олександра Анатолійовича, Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до директора Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України-керівника Експертної служби МВС України Федотова Олександра Анатолійовича, Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідачі - 1,2), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не направленні до Експертно-кваліфікаційної комісії МВС подання про допущення судовим експертом ОСОБА_5 порушень вимог нормативно-правових актів з питань проведення судової експертизи та методик проведення судових експертиз, а також притягнення її до дисциплінарної відповідальності;

- зобов'язати відповідача направити (подати) до Експертно-кваліфікаційної комісії МВС подання про допущення судовим експертом ОСОБА_5 порушень вимог нормативно-правових актів з питань проведення судової експертизи та методик проведення судових експертиз, а також притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2017 року провадження у справі закрито у зв'язку із неналежністю розгляду даної справи за правилами адміністративного судочинства.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що сам по собі факт наявності серед суб'єктів спору органу влади є достатньою підставою для розгляду справи в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі постанови про призначення судової експертизи слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві Невесьолова Д.С. від 06.12.2016 року, судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС ОСОБА_5 була проведена експертиза продукції (36 пігулок овальної форми білого кольору з написом рожевого кольору «Solpadeine», масою по 0,65 г кожна, які знаходились у трьох непошкоджених блістер них упаковках з написом «Солпадеїн») однієї з аптек ПрАТ «Аптека КіАВО».

За результатами проведеної експертизи судовим експертом складений висновок від 09.12.2016 року № 4473х, згідно якого вбачається, що надана на експертизу продукція (пігулки) є препаратом кодеїну, які відносяться до наркотичних засобів, обіг яких обмежено і стосовно яких допускається виключення деяких заходів контролю. Загальна маса кодеїну у 36-ти пігулках становить 0,29 г.

Не погоджуючись з обґрунтованістю даного висновку від 09.12.2016 року № 4473х, правомірністю дій судового експерта, позивач звернулася із письмовою заявою від 03.07.2017 року на адресу директора Державного науково-дослідного центру експертно-криміналістичного центру МВС України - керівника Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України Федотова О.А. У своїй заяві ОСОБА_7 клопотала про притягнення судового експерта ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності, застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення кваліфікації судового експерта.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_7 від 03.07.2017 року Державний науково-дослідний центр експертно-криміналістичного центру МВС України своїм листом від 01.08.2017 року № 19/11-2/10416/52-Р повідомив про проведення ДНДЕКЦ МВС службової перевірки висновку судового експерта Київського НДЕКЦ МВС ОСОБА_5 від 09.12.2016 року №4473х. В ході проведення службової перевірки встановлено, що судовий експерт обрала правильну методику та в межах компетенції сформулювала обґрунтований висновок. При оформленні висновку експерта невідповідностей, які вплинули на триманий результат не виявлено.

Крім того, у відповідь на адвокатський запит ОСОБА_3 від 13.10.2017 року Державний науково-дослідний центр експертно-криміналістичного центру МВС України своїм листом від 19.10.2017 року № 19/11-2/15209/79-аз повідомив про відсутність підстав для розгляду на засіданні Експертно-кваліфікаційної комісії МВС України питань, пов'язаних з проведенням судової експертизи, результати якої оформлені висновком експерта від 09.12.2016 року № 4473х.

На думку позивача, допущено директором Державного науково-дослідного центру експертно-криміналістичного центру МВС України Федотовим О.А. протиправну бездіяльність щодо не направлення до Експертно-кваліфікаційної комісії МВС України подання про допущення судовим експертом ОСОБА_5 порушень вимог нормативно-правових актів з питань проведення судових експертиз, а також притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що спірні правовідносини у даній справі не пов'язанні безпосередньо із здійсненням владних управлінських функцій, тому вказана справа не підлягає до розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII; далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом п. 1, 2 і 7 ч. 1 ст. 4 КАС України «адміністративна справа» - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, а «публічно-правовий спір - спір, у якому: - хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або - хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або - хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з п. 1 частини першої статті 19 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, організаційно-правовою формою Державного науково-дослідного центру експертно-криміналістичного центру МВС України є державна організацій (установа, заклад).

У свою чергу за Державним класифікатором України «Класифікацій організаційно-правових форм господарювання ДК 002:2004», затвердженим і введеним в дію наказом Державного комітету статистики України від 25.06.2004 № 401, орган державної влади (код 410) і державна організація (установа, заклад) (код 425) є різними організаційно-правовими формами юридичної особи.

Відповідно до п. 3.4.4 Державного класифікатору України «Класифікація організаційно-правових форм господарювання ДК 002:2004» державна організація (установа, заклад) утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління.

Згідно з Положенням про Державний науково-дослідний центр експертно-криміналістичного центру МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.01.2017 року № 77, ДНДЕКЦ - це державна спеціалізована установа судової експертизи, яка є головним підрозділом Експертної служби, що належить до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України (п. 1 такого Положення).

За змістом положень Закону України «Про судову експертизу», Положення про Державний науково-дослідний центр експертно-криміналістичного центру МВС України, а також Положення про Експертно-кваліфікаційну комісію МВС та атестацію судових експертів Експертної служби МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2017 року № 102, не передбачено здійснення ДНДЕКЦ та/або його керівником і працівниками владних управлінських функцій, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

В розумінні норми п. 17 частини першої статті 4 КАС України «публічна служба» - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З огляду на вищевикладене, на судових експертів Київського НДЕКЦ МВС не поширюється дія норм, які регламентують публічну службу.

Державний науково-дослідний центр експертно-криміналістичного центру МВС України не є органом державної влади, а працівники ДНДЕКЦ і територіальних підрозділів Експертної служби МВС (до яких відноситься Київський НДЕКЦ МВС) не є такими, що займають посади публічної служби, та не відносяться до суб'єктів владних повноважень.

Тому даний спір не пов'язаний з виконанням керівником ДНДЕКЦ владних управлінських функцій по відношенню до судового експерта територіального підрозділу Експертної служби та не стосується проходження судовим експертом публічної служби.

Згідно частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції чинній станом на 15.12.2017 року) до компетенції судів щодо розгляду в порядку цивільного судочинства справ відносить справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, вказана справа не підлягає до розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки спірні правовідносини не пов'язанні безпосередньо із здійсненням владних управлінських функцій. Даний спір слід розглядати в порядку передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до норми п. 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, суд першої інстанції прийняв правильне рішення про закриття провадження у справі.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.78 у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у ч.1 ст.6 конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з… питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове - без змін.

Керуючись статтями 238, 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія судів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: