Справа № 805/3778/17-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

09.02.2018 Київ К/9901/7044/18 805/3778/17-а

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Смоковича М. І., перевіривши касаційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року у справі за заявою Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про заміну сторони у виконавчому провадженні,

в с т а н о в и в :

18 січня 2018 року заявник звернувся з указаною касаційною скаргою.

22 січня 2018 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 1 лютого 2018 року задоволено заяви суддів Мороз Л.Л., Бучик А.Ю., Гімона М.М. про самовідвід, відведено зазначених суддів у розгляді згаданої касаційної скарги.

Розпорядженням в. о. керівника апарату Верховного Суду від 7 лютого 2018 року призначено повторний автоматизований розподіл касаційної скарги.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 8 лютого 2018 року касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Смокович М. І. (головуючий суддя), Білоус О. В., Стрелець Т. Г.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд зазначає таке.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до підпункту 14 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Частиною другою статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, встановлено, що касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції постановлено 14 грудня 2017 року, а касаційну скаргу подано 18 січня 2018 року, тобто з пропуском двадцятиденного строку на касаційне оскарження.

Зважаючи на викладене, твердження заявника про дотримання ним строку на касаційне оскарження є помилковим.

При цьому в касаційній скарзі не порушується питання про поновлення строку на касаційне оскарження, причини його пропуску не зазначені.

Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд вважає за необхідне застосувати зазначену норму процесуального закону з урахуванням положень підпункту 14 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Крім того, аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам статті 330 КАС України в частині необхідності надання документу про сплату судового збору.

Одночасно зі скаргою заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З указаного вбачається, що заявник не є суб'єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду встановлена на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Під дію названої норми підпадають ухвали місцевих та апеляційних адміністративних судів, якими вирішуються питання, пов'язані з процедурою розгляду адміністративної справи, інші процесуальні питання, та якщо ці ухвали можуть бути оскаржені у випадках, установлених процесуальним законом.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 1 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762,00 гривень.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1762,00 гривень.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження і надання доказів поважності пропуску такого строку, та усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі.

Реквізити для сплати судового збору: УДКСУ у Печерському районі; рахунок отримувача: 0007; ; код банку отримувача: 820019; банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві; код класифікації доходу бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; призначення платежу: «*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)».

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 169, 248, 332, підпунктом 14 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання доказів поважності пропуску цього строку, а також усунення недоліків касаційної скарги, наведених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Смокович