Справа № 664/1792/17
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 664/1792/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Бойко В.П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції на постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 09 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції (далі - інспектор патрульної поліції) про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08 серпня 2017 року серії ДР №152872.

У своїх вимогах позивач ставив питання про закриття справи про адміністративне правопорушення, позаяк в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що інспектором патрульної поліції не було взято до уваги обставини невідповідності горизонтальної дорожньої розмітки на відповідній ділянці дороги вимогам ДСТУ 2587:2010.

Постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 09 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження обставин, викладених у спірній постанові, а саме: фото чи відеофіксації.

Отже, на думку суду, твердження позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення не спростовано.

Крім цього, суд вказав, що позивачу не надано можливості отримати правову допомогу.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, особа, яка не приймала участі у справі - Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції (далі - Управління патрульної поліції), але яка вважає, що судовим рішенням зачіпаються її права, свободи та інтереси, подала апеляційну скаргу.

В скарзі апелянт, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, вказує, що він не був залучений судом першої інстанції в якості другого відповідача та тим самим був позбавлений участі у розгляді справи.

Окрім того, апелянт посилається на нещиру позицію позивача у суді першої інстанції, позаяк інспектору патрульної поліції він заявив, дорожню розмітку він просто не помітив.

Підсумовуючи аргументи апеляції, Управління патрульної поліції просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи, але в судове засідання не з'явились, що надає суду апеляційної інстанції, відповідно до статті 311 КАС України, розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши правильність встановлення судом першої інстанції обставин справи та додержання норм матеріального і процесуального права, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляції та про скасування рішення суду першої інстанції.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи, свідчать про наступне.

08 серпня 2017 року о 15 год. 05 хв. інспектор патрульної поліції Пастух М.Ю. зафіксував, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись у напрямку пос. Молодіжний м. Херсона, здійснюючи поворот ліворуч перетнув вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, чим порушив п.1.1 розд. 34 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі - ПДР).

Інспектором патрульної поліції було зупинено даний автомобіль та водієві наголошено про порушення п.1.1 розд. 34 ПДР та про відповідальність, що встановлена ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що горизонтальну дорожню розмітку не було видно, а знак про заборону здійснення маневру був відсутній.

Однак, інспектор патрульної поліції поважав вказані обставини такими, що не заслуговують на увагу та прийняв постанову серії ДР №152872 про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у розмірі 255 грн.

Аналіз судового рішення свідчить про те, що суд правильно встановивши обставини справи та зробивши обґрунтовані висновки про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, не залучив до участі у справі осіб, на чиї права та обов'язки впливає дане рішення.

Так, як правильно зауважив апелянт, судом першої інстанції порушено ст.52 КАС України (в редакції від 03 серпня 2017 року, яка була чинна на момент спору), а саме не залучено до участі у справі Управління патрульної поліції, в якості другого відповідача.

Відповідно до пункту 3 положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 18.11.2015 року №96 (далі - Положення) Департамент патрульної поліції організовує діяльність підрозділів патрульної поліції та здійснює контроль за їх діяльністю.

Підпунктом 2 пункту 1 розділу II Положення передбачено, що Департамент патрульної поліції відповідно до завдань патрульної поліції організовує, забезпечує та контролює діяльність підрозділів патрульної поліції.

Відповідач є посадовою особою Управління патрульної поліції, тому рішення у справі безпосередньо впливає на права, свободи, інтереси або обов'язки Департаменту патрульної поліції, у разі пред'явлення вимог про стягнення матеріальних збитків або моральної шкоди.

Поданий адміністративний позов заявлено до інспектора патрульної поліції, який діє від імені Управління патрульної поліції, а тому відповідати за даним адміністративним позовом повинен і останній.

Відповідно до частин 1, 3 статті 52 КАС України, в редакції від 03 серпня 2017 року, суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Таким чином, враховуючи, що спірне рішення впливає на права та обов'язки Управління патрульної поліції суд першої інстанції повинен був залучити даного суб'єкта владних повноважень до участі у справі.

Переходячи до аналізу доводів апеляції про наявність у діях правопорушника вини, колегія суддів бажає зазначити наступне.

Відповідно до п.1.1 ПДР горизонтальна розмітка має таке значення: (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення зафіксовані лише спірною постановою про накладення адміністративного стягнення.

Інших доказів, з яких можливо було б встановити або спростувати вину позивача матеріали справи не містять.

У свою чергу, суд апеляційної інстанції вважає, що звинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб'єктом владних повноважень у своєму рішенні.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Слід звернути увагу на те, що водій при його зупинці інспектором патрульної служби заявив, що він не помітив дорожню розмітку, яка забороняла йому здійснювати маневр та наголосив на тому, що відсутній дорожній знак, який би забороняв відповідний маневр.

Зазначені обставини справи сторонами не заперечується.

На думку суду апеляційної інстанції, за таких умов, інспектор патрульної поліції повинен був зафіксувати обставини, які б спростовували доводи правопорушника, а саме здійснити фотозйомку, яка підтвердила наявність горизонтальної дорожньої розмітки та наявність дорожнього знаку.

Втім, відповідні докази в матеріалах справи відсутні, попри те, що п.5.3.1 вимог ДСТУ 2587:2010 встановлює, що дорожня розмітка повинна бути видима як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, оскільки її основне призначення - забезпечення візуальної орієнтації учасників дорожнього руху у разі вибору траєкторії, напрямку і режимів руху в різних дорожніх умовах що забезпечує безпеку руху.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що за відсутності належних доказів, з боку суб'єкта владних повноважень, визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення є неможливим.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, беручи до уваги відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а саме відсутність суб'єктивної сторони, постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 08 серпня 2017 року серії ДР №152872 за ч.1 ст.122 КУпАП має бути скасована, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрито.

Суд апеляційної інстанції вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 про визнання протиправними дій інспектора патрульної поліції не може бути задоволена, оскільки стаття 286 КАС України, яка регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, не містить положень щодо визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.317 КАС України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 09 листопада 2017 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08 серпня 2017 року серії ДР №152872, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова