Справа № 815/612/18
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/612/18
УХВАЛА

16 лютого 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Потоцька Нінель Володимирівна, розглянувши матеріали:

за позовом: дочірнього підприємства «Адідас - Україна» (, адреса: 03067, м. Київ вул. Гарматна, 4, телефон: , електронна пошта: )

до: Головного управління Держродспоживслужби в Одеській області ( адреса: вул.7-а Пересипська, 6, м. Одеса, 65042, телефон: , електронна пошта: )

про: визнання протиправною і скасування Постанови Головного управління Держродспоживслужби в Одеській області №5 від 26 січня 2018 року про накладення штрафних санкцій, визнання протиправними і скасування рішень Головного управління Держродспоживслужби в Одеській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № № 19, 20, 21 від 12 січня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом дочірнього підприємства «Адідас - Україна» до Головного управління Держродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправною і скасування Постанови Головного управління Держродспоживслужби в Одеській області №5 від 26 січня 2018 року про накладення штрафних санкцій, визнання протиправними і скасування рішень Головного управління Держродспоживслужби в Одеській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № № 19, 20, 21 від 12 січня 2018 року.

Разом із позовом позивач подав заяву про забезпечення позову в якій просить суд:

-зупинити дію рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 19 від 12 січня 2018 року, рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 20 від 12 січня 2018 року, рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 21 від 12 січня 2018 року.

Подана заява обґрунтована, тим що рішення Відповідача про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів за № 19, 20, 21 від 12 січня 2018 року мають очевидні ознаки протиправності та є незаконним втручанням у господарську діяльність позивача, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 КАС України є підставою для забезпечення позову.

Крім того, на думку позивача відповідач явно вийшов за межі повноважень, наданих йому законом, і у порушення норм ч. 5 ст. 4, ч. 7 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" самовільно застосував до позивача обмежувальні (корегувальні) заходи, що передбачають повне зупинення реалізації Товарів на ринку, за відсутності відповідного судового рішення.

Крім того, під час перевірки характеристик Товарів позивача і видачі оскаржуваних рішень у порушення норм ч. 13 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» відповідач не врахував надані позивачем дійсні документи, що підтверджують якість та відповідність Товарів, щодо яких були видані оскаржувані рішення, зокрема, Висновок державної санітарно- епідеміологічної експертизи № 602-123-20-3/11495 від 18.04.2017 р., виданий Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затверджений Головою Держпродспоживслужби Лапою В.І., зі строком дії 5 років та Сертифікату відповідності Серії ВГ терміном дії з 05.07.2017 року до 04.07.2018 року, видані ТОВ «Орган з сертифікації «ПромСтандарт».

Відповідно до висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 602-123-20-3/11495 від 18.04.2017 р. Товари відповідають встановленим медичним критеріям безпеки/показникам в тому числі ДСанПіН 3.3-182-2012 «Матеріали та вироби текстильні, шкіряні і хутрові. Основні гігієнічні вимоги», що спростовує необгрунтовані висновки, викладені в Акті перевірки № 280 від 19 грудня 2017 року, про невідповідність Товарів вимогам ДСанПіН 3.3-182-2012 «Матеріали та вироби текстильні, шкіряні і хутрові. Основні гігієнічні вимоги», та свідчить про відсутність підстав для вжиття щодо позивача обмежувальних (корегувальних) заходів у вигляді заборони надання продукції на ринку. Внаслідок видачі відповідачем явно протиправних рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів позивач позбавлений можливості повноцінно здійснювати свою господарську діяльність, оскільки не може здійснювати реалізацію Товарів своїм споживачам, у зв'язку з чим йому завдаються збитки у формі упущеної вигоди (неотриманні прибутку від реалізації Товарів на ринку), для відшкодування яких позивач буде вимушений додатково звернутися з відповідним позовом до відповідача і понести значні витрати у зв'язку із зверненням до суду та розглядом справи.

Крім того, необхідність у забезпеченні позову існує з огляду на те, що невиконання протиправних рішень відповідача у визначений ним строк буде мати наслідком застосування штрафних санкцій передбачених ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», що спричинить необхідність ще одного звернення позивача до суду за захистом свого права, тобто для відновлення порушених прав Позивача необхідно буде докласти додаткові зусилля та витрати у разі, якщо суд не забезпечить позов ДП «Адідас-Україна».

Позивач вказує, що захід забезпечення (шляхом зупинення рішень Управління про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 19, № 20, № 21 від 12 січня 2018 року) є співрозмірним заявленим вимогам і безпосередньо пов'язаний з предметом спору.

Водночас, наголошує, що вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані виключно на попередження заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача на час розгляду справи, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадження якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи зазначену норму КАС України, суд прийшов висновку про можливість розгляду клопотання про забезпечення позову без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У ч.2 ст.151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із системного аналізу вимог наведених норм слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Заявник обов'язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Разом з тим, із поданої заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову не вбачається, а заявником, окрім того, що у позовній заяві лише вказано на протиправність спірного рішення та дій відповідачів, не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення у зв'язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що сам факт подання адміністративного позову не може бути підставою для забезпечення адміністративного позову. Водночас, суд зауважує, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності відповідачів. Оцінка протиправності таких рішень, дій та бездіяльності відповідача буде надана під час розгляду справи по суті.

Крім того, позивач у поданій заяві вказує, що невиконання оскаржуваних рішень у визначений строк буде мати наслідком застосування штрафних санкцій передбачених ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Щодо співмірність заявленим позовним вимогам заходу забезпечення позову, суд вважає за необхідне зазначити, наступне.

Зокрема, згідно Сценарного плану ймовірності виникнення ризику, що може становити продукція, а саме: Джемпер дит. «ДП АДІДАС Україна» (арт. AY6004) та штани дит. «ДП АДІДАС Україна» (арт. ВР5330), визначений Високий рівень загрози.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що імовірність завдання шкоди, яка може бути спричинена у випадку потрапляння вказаної продукції на прилавки магазину надто велика, під загрозу ставиться здоров'я дітей (Джемпер дит. «ДП АДІДАС Україна» (арт. AY6004) та штани дит. «ДП АДІДАС Україна» (арт. ВР5330).

А отже, суд приймає до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, споживачів цих товарів(дітей віком від 0 до 7 років), для яких існує ризик виникнення алергічних реакцій, шкірних та грибкових захворювань.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 9, 150, 151, 154, 243, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена.

Приписами ч. 1 ст. 256 КАС України встановлено, що ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Суддя Потоцька Н.В.

14 лютого 2018 року