Справа № 825/1646/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/1646/17 Суддя (судді) першої інстанції: Клопот С.Л.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Свої вимоги обгрунтовує тим, що, на його думку, виносячи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, відповідач протиправно в порушення вимог чинного законодавства не прийняв до уваги висновок експерта про те, що, станом на дату оцінки, технічний стан автомобіля був не задовільний, а його ринкова вартість 700000 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року у задоволенні вказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги обгрунтовує тим, що, на її думку, судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено докази по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач є власником Роrshe Сауеnne з об'ємом циліндрів двигуна 4,1 та типом пального - дизель/

30 червня 2017 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 99299-13, яким позивачу визначено зобов'язання з транспортного податку в розмірі 25000,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням відповідача, позивач звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні даного адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є неправомірними та необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України № 71-VІІІ від 28.12.2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким запроваджений транспортний податок.

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України є об'єктами оподаткування.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" від 20.12.2016 року №1791-VІІІ, який набрав чинності 01.01.2017 року, підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України викладений у новій редакції.

Підпунктом 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (в редакції, діючій на момент спірних правовідносин, який набрав чинності 01.01.2017 року) встановлено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

На офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі розміщений Перелік легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2017 (звітного) року. До вказаного переліку включено автомобіль Роrshe Сауеnne з об'ємом циліндрів двигуна 4,1 та типом пального - дизель.

Базою оподаткування відповідно до підпункту 267.3.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

За змістом пункту 267.4 статті 267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66 затверджено «Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів» (далі Методика), яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Так, цією Методикою передбачено, що Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (далі Мінекономрозвитку) забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Пунктом 2 Методики визначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у п. 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 року № 403, де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля, з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

При розрахунку застосовується коефіцієнт за строком експлуатації.

Згідно п. 4 Методики інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством «Держзовнішінформ» до Мінекономрозвитку.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п. 13 Методики).

Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку (п.п. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України).

Законодавець чітко визначив платників транспортного податку, об'єкт та базу оподаткування, порядок обчислення податку та його розмір та функції Мінекономрозвитку в даному питанні, а також дії фіскальних органів.

Отже, на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації фіскальні органи за місцем реєстрації платника податку обчислюють суму транспортного податку та податкові повідомлення-рішення про сплату суми податку надсилаються платнику податку.

Згідно з довідкою Територіального сервісного центру № 7441 від 18.08.2017 року № 31/25-13- 2399 на ім'я ОСОБА_3 29.12.2016 року було зареєстровано автомобіль Рorsche Cayenne 2015 року випуску, об'єм двигуна 4134 куб. см., тип пального - дизельне.

Відповідно до переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року придбаний позивачкою автомобіль Рorsche Cayenne 2015 року випуску має об'ємом двигуна 4134 куб.см. і на підставі п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Кодексу є об'єктом оподаткування.

Іншого, аніж використання при визначенні бази оподаткування середньоринкової вартості автомобіля, розрахованої Мінекономрозвитку відповідно Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, законодавством не передбачено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необгрунтованість посилання позивача на необхідність застосування визначеної експертом ринкової вартості автомобіля, як на підставу для скасування спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки законодавцем не визначено можливістьзастосування в такому випадку фактичної, тобто ринкової вартості.

Натомість, в Податковому кодексі України мова йде саме про середньоринкову вартість автомобіля.

Також, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що висновок оцінювача, який додано позивачем до позову та яким визначена ринкова вартість транспортного засобу не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092.

Зокрема, оцінка транспортного засобу здійснена без посилання на будь-який нормативний акт, що регламентує порядок здійснення такої оцінки.

Згідно п. 4.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (Наказ Фонду державного майна від 24.11.2003 року № 142/5/2092) вимоги до оцінки КТЗ та викладення її результатів за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ.

Пунктом 4.4 Методики визначено, що у звіті (акті) або висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку КТЗ зазначається така інформація, зокрема: г) питання (завдання), що поставлені перед оцінювачем (експертом) (мета оцінки); є) інформація, що має значення для виконання оцінки, з посиланням на джерела її отримання; з) перелік використаних довідкових джерел інформації, літератури із зазначенням основних бібліографічних даних (найменування, автори, місце та рік видання); й) показання одометра (тахографа) КТЗ або лічильника мотогодин (за наявності); к) результати візуального огляду щодо відповідності (невідповідності) номерів кузова, шасі, інших складових частин записам у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (технічному паспорті) або в інших документах; л) відомості про комплектність та укомплектованість КТЗ; м) відомості про склад оновлених складників КТЗ, інформаційні ознаки виконаного відновлювального ремонту, інші обставини, які мають значення для розв'язання поставлених питань; н) відомості про виявлені під час огляду дефекти, пошкодження, а також обгрунтування засобів і обсягу відновлювальних робіт з їх усунення чи інших способів урахування дефектів; п) викладення змісту використаних методичних підходів, методів, оціночних процедур та відповідних розрахунків тощо.

В даному випадку, відсутній звіт про оцінку колісних транспортних засобів і суд не має можливості проаналізувати з яких саме критеріїв чи з використанням яких джерел здійснено оцінку транспортного засобу.

З висновку не вбачається про можливі наявні пошкодження, дефектний-акт взагалі відсутній, відсутня відповідь на питання чому експерт вважає вартість автомобіля у 700000 грн., коли на ринку продажу авто такі транспортні засоби, рік випуску яких 2015, коштують близько 2,1 млн грн., що у три рази більше тієї оцінки, яку надає позивач.

Тобто, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оцінка транспортного засобу оцінювачем ОСОБА_4 проводилась не в рамках Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом МЮ України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 і не на виконання Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, якою зобов'язаний керуватися податковий орган при визначенні грошового зобов'язання позивачки з транспортного податку за 2017 рік.

За таких обставин, висновок оцінювача не може бути прийнято судом як належний доказ в межах даної справи.

Розширеному тлумаченню не піддається ані норма п.п. 261.2.1 п. 261.2 ст. 261 Податкового кодексу України, ані Методика визначення середньоринкової вартості авто.

При цьому, для встановлення «середньоринкової вартості» автомобіля, яка є базовою для визначення суми грошового зобов'язання особи з транспортного податку за 2017 рік, фактичний технічний стан автомобіля взагалі немає жодного значення і не може впливати на розмір такого зобов'язання.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що наданий договір купівлі-продажу транспортного засобу не може бути належним доказом середньоринкової вартості вказаного вище транспортного засобу.

Крім того, з п. 1.3 вказаного договору від 29.12.2016 року колегією суддів встановлено, що покупець претензій до продавця щодо технічного стану та якісних характеристик відчужуваного транспортного засобу не має, а зазначений вище висновок про оцінку вартості транспортного засобу складено 28.12.2016 року.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що визначаючи суму і грошового зобов'язання позивачки з транспортного податку за 2017 рік, відповідач діяв правомірно та в межах своїх повноважень.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволені позовних вимог.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано обставини в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального при дотриманні норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст складено 15.02.2018 року.