Справа № 373/1905/17
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 373/1905/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Троян Н.М.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційні скарги ОСОБА_2 на постанову Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2017 року (розглянута у відкритому судовому засіданні, м. Переяслав - Хмельницький, дата складання повного тексту рішення - 07 грудня 2017 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Переяслав-Хмельницької міської ради про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017 року, ОСОБА_2 звернувся до Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області з позовом до Переяслав-Хмельницької міської ради про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов'язання вчинити певні дії та просить визнати протиправними дії (бездіяльність) Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області щодо неприйняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки йому у власність, площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області; зобов`язати Переяслав-Хмельницьку міську раду прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати її у власність ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області.

Посилається на те, що він з метою затвердження проекту землеустрою, розробленого відповідно до рішення сесії Переяслав-Хмельницької міської ради від 06 жовтня 2016 року, звернувся до відповідача із відповідною заявою, яку відповідач мав розглянути та затвердити проект або надати вмотивовану відмову.

Проте, в порушення його конституційних прав Переяслав-Хмельницька міська рада не прийняла рішення що стосується затвердження відведення земельної ділянки, погодженого у встановленому законом порядку, що змушує його звернутися до суду з даним позовом.

Постановою Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Зобов`язано Переяслав-Хмельницьку міську раду Київської області повторно розглянути питання про затвердження ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд, площею 0,10 га, кадастровий номер НОМЕР_2, по АДРЕСА_1 в м. Переяслав - Хмельницькому Київської області, та передачу її у власність відповідно до вимог чинного законодавства України.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що 06 жовтня 2016 року рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку

На підставі договору № 317 від 01 лютого 2017 року ФОП ОСОБА_3 виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1

Листом №20-01-629а від 05 жовтня 2017 року виконавчий комітет Переяслав-Хмельницької міської ради повідомив позивачу, що по його зверненню від 12 вересня 2017 року на 43 сесії міської ради від 28 вересня 2017 року рішення не було прийнято, оскільки для позитивного вирішення даного питання не було набрано достатньої кількості голосів.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також надани додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до п. 34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях, зокрема, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Конституційний Суд України у рішенні від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст.19, ст.144 Конституції України, ст.25, ч.14 ст.46, частин 1, 10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вирішив, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, частиною 10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Положеннями ст.ст. 116, 118, 121, 122 ЗК України визнаються повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами та норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам.

Частиною 1 статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 цієї статті). Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 цієї статті).

Згідно з п. «б» ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної та комунальної власності в розмірах, зокрема, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара.

Як вбачається з ч.9 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно з ч.10 ст.118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Колегія суддів звертає увагу нате, що встановлено, що відповідач залишив без розгляду клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (копія листа №20-01-629а від 05.10.2017).

У даному випадку залишення заяви позивача без розгляду не є бездіяльністю відповідача, оскільки передбачається Земельним кодексом України.

Також дана обставина не може розцінюватись як дії вчинені стосовно звернення позивача.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку щодо відмови у задоволенні вимоги позивача визнати протиправними дії (бездіяльність) Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області щодо неприйняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки йому у власність, площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 в м. Переяслав - Хмельницькому Київської області

Щодо вимоги позивача зобов`язати Переяслав-Хмельницьку міську раду прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати її у власність ОСОБА_2, площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 в м. Переяслав - Хмельницькому, Київської області, якщо її тлумачити дослівно (прийняти рішення про затвердження дорівнює прийняти рішення позитивно), не підлягає задоволенню.

Саме таке тлумачення цієї вимоги позивача висловили представники відповідача.

Колегія уддів звертає увагу на те, що дана позовна вимога була відображена дослівно з тексту ч. 9 ст. 118 ЗК України (…приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність), але не означає, що дане рішення повинне бути позитивне. Позивач лише просить зобов'язати відповідача прийняти вмотивоване рішення за результатами розгляду проекту землеустрою.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку про зобов`язання Переяслав-Хмельницьку міську раду повторно розглянути клопотання позивача у встановленому законом порядку та винести вмотивоване рішення.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 229, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 20 лютого 2018 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

Н.М. Троян