Справа № 182/6258/17
Суддя: Кобеляцька-Шаховал І. О.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/6258/17
Провадження № 2-а/0182/24/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.02.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій і рішення суб»єкта владних повноважень та зобов»язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до відповідача з позовом про визнання протиправними дій і рішення суб»єкта владних повноважень та зобов»язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову посилалась на те, що 18.09.2017 року вона звернулася із заявою до Нікопольського обєднаного управління ПФУ Дніпропетровської області про призначення пенсії за вислугу років на підставі ст.86 Закону України «Про прокуратуру». До заяви нею були додані необхідні для призначення пенсії документи: оригінал трудової книжки АЕ № 090422, диплом спеціаліста ЛГ ВЕ № 000221 від 28.06.1996 року про закінчення Одеського державного університету ім.І.І.Мечникова за спеціальністю правознавство; довідку прокуратури Дніпропетровської області про заробітну плату за останні 5 років, необхідну для нарахування пенсії за вислугою років від 18.09.2017 року № 18-37 вих17, лист голови Нікопольської районної державної адміністрації № 01-47-3189/0/320-16 від 08.11.2016 та інші документи. Згідно записів у її трудовій книжці АЕ №090422, вона працювала:

-з 17.02.1997 року по 01.02.1999 року на посаді юрисконсульта відділу по взаємодії з правоохоронними органами, правовій та оборонній роботі Нікопольської райдержадміністрації за контрактом;

-з 01.02.1999 року по 17.02.1999 року на посаді завідуючого юридичного відділу Нікопольської райдержадміністрації;

-з 17.02.1999 року по 22.07.2005 року на посаді помічника прокурора Нікопольського району;

-з 22.07.2005 року по 29.11.2007 року заступником прокурора м. Нікополя;

-з 29.11.2007 року по 15.12.2015 року заступником Нікопольського міжрайонного прокурора.

З 15.12.2015 року по цей час працює на посаді першого заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури. Таким чином, стаж за вислугу років на дату звернення до Нікопольського обєднаного управління ПФУ Дніпропетровської області (18.09.2017 року) складає 23 роки 2 дні. Відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру», прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років. 06.10.2017 року Нікопольське обєднане управління ПФУ Дніпропетровської області листом №15823/06/08 відмовило мені у призначенні пенсії з посиланням на те, що у мене стаж за вислугу років складає 21 рік 18 днів, стаж роботи на посаді прокурора складає 18 років 7 місяців 1 день, на посаді державного службовця, яку обіймає особа з вищою юридичною освітою 17 днів, половина періоду навчання на юридичному факультеті, що зараховано до вислуги років 2 роки 5 місяців. Період роботи на посаді юрисконсульта відділу по взаємодії з правоохоронними органами, правовій та оборонній роботі Нікопольської райдержадміністрації з 17.02.1997 року по 01.02.1999 року не враховано до вислуги років. Крім цього, відповідач послався також на те, що, на підставі пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Тому з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються та раніше призначені пенсії не перераховуються. Про відмову в призначенні їй пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», згідно заяви від 18.09.2017 року та наданих документів через відсутність права на пенсію Комісією для розгляду спірних питань, повязаних з призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до чинного законодавства України, Нікопольського обєднаного управління ПФУ Дніпропетровської області винесено рішення від 06.10.2017 року. Вважає таку відмову надуманою та незаконною, а вказані дії Нікопольського обєднаного управління ПФУ Дніпропетровської області - безпідставними, протиправними та такими, що грубо порушують її Конституційні права як громадянина України. Відповідач не зараховує їй до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», період її роботи на посаді юрисконсульта відділу по взаємодії з правоохоронними органами, правовій та оборонній роботі Нікопольської райдержадміністрації за контрактом з 17.02.1997 року по 01.02.1999 року. Вважає таке рішення Нікопольського обєднаного управління ПФУ Дніпропетровської області протиправним, з огляду на наступне. Згідно з частиною другою статті 19 ОСОБА_3 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України. Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Згідно зі ст.21 КЗпП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Положеннями статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Правом вислуги років користуються різні категорії осіб, у тому числі й прокурорсько-слідчі працівники на підставі Закону України «Про прокуратуру». Згідно з ч.3 п.6 ст.86 Закону України «Про прокуратуру», до вислуги років, що дає право на пенсію, згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою. Положеннями статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент її роботи на посаді юрисконсульта), державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження. Згідно із ст.2 зазначеного Закону, посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень. Відповідно до ч.2 п.2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (чинного на час її роботи на посаді юрисконсульта), до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу". Згідно зі ст.25 Закону України «Про державну службу», до сьомої категорії посад державних службовців належать посади спеціалістів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, їх управлінь і відділів та інші прирівняні до них посади. Так, згідно її трудової книжки, вона з 17.02.1997 року по 01.02.1999 року працювала на посаді юрисконсульта відділу по взаємодії з правоохоронними органами, правовій та оборонній роботі Нікопольської райдержадміністрації за контрактом. На початок роботи в Нікопольській районній державній адміністрації вона вже мала вищу юридичну освіту, про свідчить диплом спеціаліста ЛГ ВЕ № 000221 від 28.06.1996року про закінчення Одеського державного університету ім.І.І.Мечникова за спеціальністю правознавство. Згідно листа голови Нікопольської районної державної адміністрації № 01-47-3189/0/320-16 від 08.11.2016 року, згідно з наявними в особовій справі документами, вона у період з 17.02.1997 року по 31.01.1999 року займала посаду юрисконсульта відділу по взаємодії з правоохоронними органами, правовій та оборонній роботі Нікопольської райдержадміністрації. Також повідомлено, що посада юрисконсульта відділу по взаємодії з правоохоронними органами, правовій та оборонній роботі Нікопольської райдержадміністрації у зазначений період була віднесена до посад державної служби, які займають особи з вищою юридичною освітою. Таким чином, вона з 17.02.1997 року по 01.02.1999 року займала посаду державного службовця, яку займають особи з вищою юридичною освітою, що дає право на зарахування зазначеного періоду роботи, а саме - 1 рік 11 місяців 15 днів до стажу, необхідного для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Таким чином, на момент звернення із заявою про призначення пенсії до стажу, який дає їй право на призначення пенсії за вислугу років, належить 23 роки 2 дні, з яких стаж на посаді прокурора складає 18 років 7 місяців 1 день, 2 роки 1 день - на посаді державного службовця, яку обіймає особа з вищою юридичною освітою, 2 роки 5 місяців - половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі. Відповідно до ст.8 ОСОБА_3 України, в Україні діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу та має пріоритет над іншими нормативно - правовими актами. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується. Статтею 46 ОСОБА_3 України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. У частині першій статті 58 ОСОБА_3 України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з вимогами ст.64 ОСОБА_3 України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених ОСОБА_3 України. Згідно зі ст.22 ОСОБА_3 України, закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. У постанові пленуму Верховного суду України «Про застосування ОСОБА_3 України при здійсненні правосуддя» за № 9 від 01.11.96 зазначено, що, відповідно до ст.8 ОСОБА_3, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя. Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, повязані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою ОСОБА_3 України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які, відповідно до статті 17 ОСОБА_3 України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій компенсацій і гарантій, від 11 жовтня 2005 року, від 11 жовтня 2005 року № 8 рп/2005 про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання). У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави повязана з ризиком для життя і здоровя, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. В порушення вищезазначених норм закону, підставою для відмови у призначенні мені пенсії відповідач зазначив, що на підставі пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Тому з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються та раніше призначені пенсії не перераховуються, і тому відповідач вважає, що відсутні підстави для призначення їй пенсії за вислугою років. Вважає таке рішення Нікопольського обєднаного управління

ПФУ Дніпропетровської області протиправним, з огляду на наступне. Відповідно до ст.19 ОСОБА_3 України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та Законами України. З 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014року № 1697-VІІ та втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року. Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.16 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, гарантії незалежності прокурорів забезпечуються належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням. Відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років. Вона звернулася до відповідача із заявою про призначенні пенсії за вислугою років, відповідно ч.1 ст.86 Закону України «Про прокуратуру" № 1697-УІІ, який набрав чинності 15.07.2015 року та діяв на час звернення до Нікопольського обєднаного управління ПФУ Дніпропетровської області (18.09.2017 року) про призначення вказаної пенсії. Тобто, в даних спірних правовідносинах має місце застосування діючих норм вищенаведеного спеціального Закону. На час прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, з 01 червня 2015 року до 15 липня 2015 року діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, яким регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України (ст. 50-1), проте, з 15 липня 2015 року набрав чинності новий Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, яким на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України (стаття 86), який є спеціальним до спірних правовідносин; будь-яких змін до статті 86 вказаного Закону щодо відсутності права працівників прокуратури України на звернення до органів Пенсійного фонду України про призначення пенсії за вислугу років законодавцем, на час її звернення із заявою про призначення пенсії не прийнято, положення ст.86 Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року є чинними, а отже, повинні бути застосовані при призначенні пенсії працівникам прокуратури України, за наявності на день відповідної вислуги років. Тобто, Закон № 213-УІІІ від 02.03.2015 року не міг встановлювати чи вносити зміни до Закону України «Про прокуратуру», який вступив в дію лише з 15.07.2015року. Відповідач, відмовляючи їй у призначенні пенсії за вислугу років, безпідставно, на власний розсуд, всупереч вимогам ОСОБА_3 України поширює дію старого Закону № 213-VII на новий Закон України «Про прокуратуру» № 1697-УІІ, який набрав чинності 15 липня 2015 року, не зважаючи на те, що жодної прямої вказівки про надання зворотної дії в часі цьому закону не передбачено. Таким чином, висновки відповідача про те, що на час її звернення з заявою про призначення пенсії за вислугою років скасована норма пенсійного забезпечення за ст.86 Закону України «Про прокуратуру", є протиправними. До аналогічних висновків прийшов Вищий адміністративний суд України при розгляді справ № 569/12290/16-а від 24 березня 2017 року, № 212/6157/16-а від 15 травня 2017 року, № 316/2397/15-а від 02 червня 2016 року, № 825/3658/15-а (154/3164/15) від 07 червня 2016 року. За таких обставин звернулась до суду.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і суду пояснила, що на посаді юристконсульта вона перебувала за юриста, яка спочатку знаходилась на лікарняному в зву»язку з вагітністю, пологами та народженням дитини. А потім в зв»язку з відпусткою по догляду за дитиною. Тому вона працювала юристконсультом за контрактом. Однак, на неї розповсюджувались всі передбачені Законом права та обов»язки держслужбовця. Коли звільнилась посада начальника юридичного відділу, вона, пройшовши конкурс, була призначена на посаду начальника юридичного відділу (на посаду держслужбовця). Тому вважає відмову пенсійного фонду про зарахування її роботи юристконсультом в спеціальний трудовий стаж неправомірним.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог категорично заперечувала, посилаючись на письмові заперечення, згідно яких вважає, що Органи пенсійного фонду є органами державної виконавчої влади і субєктами владних повноважень, а тому, керуючись вимогами ст.19 ОСОБА_3 України, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України. 18.09.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Нікопольського обєднаного УПФУ Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі ст.86 ЗУ Про прокуратуру. Нікопольським обєднаним УПФУ Дніпропетровської області було правомірно відмовлено в призначені вищезазначеної пенсії з наступних підстав. Відповідно, до частини першої статті 86 ЗУ Про прокуратуру, прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років, незалежно від віку, за наявності на день звернення за призначенням пенсії вислуги років не менше: з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років. Відповідно до п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, призначаються, відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України. Положення п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» визнано таким, що не відповідає ОСОБА_3 України (є неконституційним) в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного грошового утримання, відповідно до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4 рп/2016 від 08.06.2016 року. В інший частині вказаний пункт 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» - залишився без змін та не визнавався таким, що не відповідає ОСОБА_3 України (є неконституційним). Тому з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені - не перераховуються. В зв»язку з чим просять суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно з ч.1 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

За приписами ч.8 ст.86 цього Закону, право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров'я, у зв'язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв'язку із скороченням кількості прокурорів, у зв'язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 19.09.2017 року звернувся до Нікопольського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до закону України „Про прокуратуру .

Нікопольське обєднане управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років, посилаючись на те, що, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року, з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися, відповідно до Закону України „Про прокуратуру (а.с.15).

Суд зазначає, що з 15.07.2015 року введено в дію новий Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VIII, статтею 86 якого, в редакції, чинній на день звернення позивача за призначенням пенсії, регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України.

На час прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року та станом на 01.06.2015 року (до 15.07.2015 року) діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, статтею 50-1 якого регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України.

Будь-які зміни до статті 86 Закону № 1697 в частині відсутності права працівникам прокуратури України на призначення пенсії за вислугу років законодавцем на сьогоднішній день не внесено та не прийнято.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 ОСОБА_3 України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Отже, положення статті 86 Закону № 1697 є чинними і дають право працівникам прокуратури України на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Як вбачається з листа Нікопольського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області (а.с.15), копії трудової книжки (а.с.22-23), довідки № 18-37 вих 17 від 18.09.2017 року (а.с.17-20), листа Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (а.с.21), позивачка ОСОБА_1 на день звернення до відповідача мала вислугу років, яка дає право на пенсійне забезпечення, за Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII, тобто 23 роки та 2 дні, тому, відповідно, вона має право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII (а.с.9,14-16). Відтак, відповідачем безпідставно застосовані норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року при відмові у призначенні позивачу пенсії, оскільки норми цього Закону не регулюють спірні правовідносини, а з 15.07.2015 року пенсії за вислугу років призначаються, відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року. На момент прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року та дії зазначених в ньому Прикінцевих положень чинним був Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, який з 15.07.2015 року втратив свою чинність, і з цього дня вступив в дію Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VIII. Враховуючи те, що Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII вступив в силу пізніше, ніж Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213, а також те, що цей закон є спеціальним законом, який регулює пенсійне забезпечення працівників прокуратури, суд не вбачає підстав для застосування положень п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» до даних правовідносин. Підсумовуючи викладене, суд вважає, що, оскільки на час звернення позивача за призначенням пенсії за вислугу років, ОСОБА_1 має достатню вислугу років, що передбачена статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VI, то, відповідно, відмова органу Пенсійного фонду в призначенні їй пенсії за вислугу років є протиправною.

Відповідно до ч.2 ст.9, ст.245 КАСУ, суд вважає, що для ефективного захисту прав позивача від порушень з боку відповідача слід визнати дії Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 призначити та виплачувати пенсію за вислугу років на підставі Закону України „Про прокуратуру протиправними та зобовязати відповідача призначити та виплачувати пенсію за вислугу років ОСОБА_1 на підставі Закону України „Про прокуратуру № 1697-VI з дати її звернення до управління.

Керуючись ст.6, 8, 9, 12, 13, 72-79, 132, 139, 143, 241-246, 257, 263, 295, п.10,15.5 Перехідних положень КАСУ, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії та скасувати рішення Нікопольського обєднаного управління ПФУ Дніпропетровської області від 06.10.2017 року щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VІІ.

Зобов'язати ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до 23-річного стажу ОСОБА_1, який дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру", період роботи з 17.02.1997 року по 01.02.1999 року на посаді юрисконсульта відділу по взаємодії з правоохоронними органами, правовій та оборонній роботі Нікопольської райдержадміністрації.

Зобов'язати ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за вислугу років ОСОБА_1 на підставі статті 86 Закону України "Про прокуратуру" з 18 вересня 2017 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1 280 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4