Справа № 210/2168/17(2-а/210/112/17)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"31" січня 2018 р. справа № 210/2168/17
м. Дніпро

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Криворізького південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 жовтня 2017 року (суддя Вікторович Н.Ю., м. Кривий Ріг)

у справі №210/2168/17

за позовом ОСОБА_1

до Криворізького південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

У травні 2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції із позовом, в якому, з урахуванням уточнення, просив визнати протиправними дії відповідача, оформлені протоколом №597 від 24 квітня 2017 року, щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобовязати відповідача зарахувати період роботи з 18 травня 1983 року по 27 липня 1990 року на посаді машиніста екскаватора карєра «Північний» до пільгового стажу за списком №2 і призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 14 березня 2017 року.

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 жовтня 2017 року у справі №210/2168/17 адміністративний позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що у відповідних записах в трудовій книжці містяться періоди роботи, професії, які входять до переліку професій, зазначених у Списку №2, місце роботи, печатки, підписи, номери відповідних наказів.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач, із посиланням на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що в трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається відповідний період роботи. Оскільки позивач при зверненні до відповідача за заявою про призначення пенсії не надав довідку, яка передбачена пунктом 20 Порядку №637, для зарахування періоду роботи позивача з 18 травня 1983 року по 27 липня 1990 року до стажу роботи, який дає право на призначення пільгової пенсії, немає законних підстав.

Також зазначає, що підприємство, в якому працював позивач, має правонаступника, до якого він має звернутись за відповідною довідкою.

Сторони по справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу від 24 квітня 2017 року Криворізьке південне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, розглянувши заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах згідно п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відмовило в призначенні пенсії позивачу, оскільки ним не була надана довідка, що підтверджує пільговий характер роботи.

Відповідно до пп.3 п.2 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно з п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком незалежно від останнього місця роботи: працівники зайняті повний робочий день на інших роботах з особливо шкідливими умовами праці, за списком №2, виробництв, робіт, професій, посад та показників, затверджених Кабінетом Міністрів України і за результатом атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і стажі роботи не менше 30 років, із них не менш 12 років 6 місяців на вказаних роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 1 Порядку).

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

В період роботи позивача застосовувались Списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 (запис №1) та Диплому Б №419511 від 11 травня 1983 року, останній навчався у професійно-технічному училищі №27 м. Кривого Рогу за спеціальністю «машиніст екскаватора» в період з 30 вересня 1982 року по 11 травня 1983 року.

Час навчання за спеціальністю в професійно-технічних навчальних закладах зараховується до пільгового стажу за умови, якщо впродовж трьох місяців після закінчення навчання особа працевлаштувалася за набутою (пільговою) професією (ст.38 Закону України «Про професійно-технічну освіту»).

У відповідності до запису №2 трудової книжки з 18 травня 1983 року позивач був прийнятий на посаду машиніста екскаватора 4-го розряду в кар'єрі Північний РУ ім. Дзержинського ВО «Кривбасруда».

З 01 жовтня 1989 року в зв'язку з вдосконаленням структури управління РУ ім. Дзержинського було ліквідовано, а кар'єр Північний був переданий у відання шахти «Гігант» ВО «Кривбасруда».

27 липня 1990 року позивач був звільнений в звязку з переводом на роботу до іншого підприємства (запис трудової книжки №6).

У відповідних записах трудової книжки містяться періоди роботи, посади, які входять до переліку професій, зазначених у Списку №2, місце роботи, печатки, підписи, номери відповідних наказів.

Посада «машиніст екскаватору» в карєрі передбачена Розділом 1 «Гірничі роботи», підрозділу 1-а Списку №2 постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173.

За таких обставин, враховуючи положення статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», стаж роботи позивача на посаді машиніста екскаватору в період з 18 травня 1983 року по 27 липня 1990 року, що загалом складає 07 років 02 місяці 10 днів, безпосередньо підтверджується записами трудової книжки, що виключає необхідність підтвердження стажу роботи іншими документами згідно приписів пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Посилання відповідача на відсутність зазначення в трудовій книжці позивача підрозділу, пункту, найменування списків або їх номерів, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на приписах норм матеріального права, оскільки необхідність зазначення в тому числі підрозділу, пункту, найменування списків або їх номерів, куди включається період роботи, передбачена пунктом 20 вищевказаного Порядку саме для уточнюючої довідки, яка видається за відсутні відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а не для трудової книжки, яка у спірних правовідносинах безпосередньо підтверджує відповідний стаж роботи позивача.

Право на пільгове пенсійне забезпечення підтверджується Наказом ВО «Кривбасруда» №138 від 11.12.1995 року.

Аргументи заявника апеляційної скарги щодо наявності правонаступника підприємства - ПАТ «ММК ім. Ілліча» не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони ґрунтуються на висновках відповідача, які стосуються правовідносин з оренди, і жодним належним доказом не підтверджені. Крім того, відповідач не позбавлений права самостійно звернутися до правонаступника ВО «Кривбасруда», до складу якого входив карєр «Північний», - ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», із запитом про надання належних документів щодо підтвердження прав позивача на пільгову пенсію.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно того, що відповідачем, як субєктом владних повноважень, не доведено правомірність відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Криворізького південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 жовтня 2017 року у справі №210/2168/17 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: В.Є. Чередниченко