Справа № 826/12380/17
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 січня 2018 року 16 год. 24 хв. № 826/12380/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., при секретарі судового засідання - Поліщук О.М., за участі представників позивача - Карпенко І.В., Сачук О.Є., представника відповідача - Єфіменко К.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Дісна"
доОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.07.2017 року ,

На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 29 січня 2018 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Дісна" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 17.07.2017 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що висновки акту перевірки суперечать встановленим відповідачем в ході перевірки обставинам, а тому оскаржуване рішення, яке винесено на підставі таких висновків перевірки підлягає скасуванню.

Представник відповідача щодо задоволення позову заперечував, з підстав викладених у письмових запереченнях, зазначивши на відповідність дій та рішень контролюючого органу вимогам чинного законодавства України

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Офісом великих платників податків ДФС на підставі п.20.1.4 ст.20 розділу ІІ Податкового кодексу України, у порядку ст. 76 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з акцизного податку за листопад 2016 року ТОВ "Фірма "Дісна" ( ).

Перевіркою встановлено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з акцизного податку в сумі 215 848,91 грн. протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

За результатами перевірки контролюючим органом складено Акт перевірки від 23.06.2017 року №1442/58-16-41-04/31566495 та винесено податкове повідомлення-рішення від 17.07.2017 року №, яким позивачу за порушення строку сплати грошового зобов'язання з 55 Лікеро-горілчана продукція на підставі ст. 126 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України за затримку на 12 календарних днів сплати грошового зобов'язання 215 848,9 грн. зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10 % за платежем 55 Лікеро-горілчана продукція,14030200 в сумі 21 584,89 грн.

Не погоджуючись з спірним податковим повідомленням-рішенням позивачем подано скаргу до ДФС України. За результатом розгляду скарги, ДФС У країни прийнято рішення від 19.09.2017 року №20845/6/99-99-11-03-01-25, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення, а скаргу позивача-без задоволення.

Вважаючи, рішення відповідача протиправним та таким, що порушує законні права та інтереси позивача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення, суд виходить із наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. №481-95 ВР та Податковим кодексом України

Згідно ст. 62 Податкового кодексу України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

У відповідності до п.п. 20.1.4, п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

У відповідності до п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.31.1 ст.31 ПК України строком сплати податку, та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з абзацом 1 п.57.1 ст.57 Кодексу платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій /декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого податковим Кодексом для подання податкових декларацій.

У відповідності до п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строк) сплати суми грошового зобов'язання, у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, за несплату платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання у певний термін законодавець для такого платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій.

Відповідно до абзацу третього частини 4 статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 222.2.1. ст. 222.1. Податкового кодексу України визначено, що податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) сплачується платниками податку до або в день подання митної декларації.

Згідно пункту 226.2 статті 226 Податкового кодексу України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Згідно положень п. 226.11 статті 226 Податкового кодексу України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

У відповідності до п. 226.14. ст. 226 Податкового кодексу України для одержання марок акцизного податку імпортер повинен подати продавцю таких марок заявку-розрахунок у трьох примірниках за встановленою продавцем марок формою, платіжні документи, що підтверджують внесення плати за марки та сплату податку до відповідного бюджету. Один примірник заявки-розрахунку залишається у продавця марок акцизного податку, другий - з відміткою продавця марок про сплату податку повертається імпортеру для передачі контролюючому органу, третій - з відміткою продавця марок залишається у покупця (імпортера).

Нормами ст. 227 Податкового кодексу врегульовано ввезення на митну територію України імпортних алкогольних напоїв і тютюнових виробів

Відповідно до п. 227.1 зазначеної статті суб'єкти господарювання - юридичні та фізичні особи, які уклали з іноземними виробниками або іншими нерезидентами контракт (договір) про постачання в Україну алкогольних напоїв і тютюнових виробів, мають право ввозити на митну територію України імпортні алкогольні напої і тютюнові вироби, якщо:

а) ввезення їх на митну територію України здійснюється виключно через визначені Кабінетом Міністрів України пункти пропуску через державний кордон, які зазначені покупцями марок (імпортерами) у заявці-розрахунку;

б) маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється в установленому порядку марками акцизного податку встановленого зразка;

в) алкогольні напої в автомобільних і залізничних цистернах, а також у баках, бачках та інших ємностях місткістю більш як 5 літрів ввозяться в Україну з метою продажу або обміну на митній території України та не підлягають маркуванню. У такому разі податок сплачується до або під час митного оформлення. Контроль за його сплатою здійснюється контролюючими органами;

г) покупець марок (імпортер) подав контролюючому органу митну декларацію, копію декларації про максимальні роздрібні ціни (для тютюнових виробів) та примірник заявки-розрахунку з відміткою продавця марок акцизного податку про сплату сум податку до відповідного бюджету в повному обсязі.

Пунктом 227.6 цієї ж статті вказано, що у разі порушення порядку маркування ввезених алкогольних напоїв і тютюнових виробів та/або неповної сплати податку товар не допускається до митного оформлення і ввезення його на митну територію України забороняється.

Відповідно до п.19 Положення «Про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати акцизного податку та легальності ввезення товарів.

Пунктом 20 цього положення встановлено, що контроль за наявністю марок на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу здійснюють територіальні органи ДФС, а під час ввезення таких товарів на митну територію України - територіальні органи ДФС. Маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у декларації за листопад 2016 року у рядку «А 17» задекларував суму податкових зобов'язань із ввезених підакцизних товарів.

При заповнені декларації акцизного податку були допущені технічні помилки, а саме в строках з кодами операцій А17.1- лікеро-горілчана продукція та А17.2 - виробнича продукція, інших спиртових дистилятів, продуктів із вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше.

В подальшому позивачем виправлено допущені в поданій декларації помилки шляхом подання уточнюючої декларації в межах передбаченого строку.

Факт ввезення позивачем імпортованої алкогольної продукції, маркованої належним чином, є підтвердженням того, що акцизний податок, задекларований у декларації акцизного податку за листопад 2016 року, був сплачений позивачем у встановлені чинним законодавством строки.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України № 651 від 30.05.2012 року «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа» у разі, коли в будь-якій графі форми МД-2, МД-3 або МД-8 митної декларації на паперовому носії не вистачає місця для внесення необхідних відомостей декларантом або для проставлення службових позначок чи внесення відомостей посадовою особою митного органу, застосовується доповнення форми МД-6. Так, всі вантажно-митні декларації по товару, що ввозився Позивачем на митну територію України у зазначені податкові періоди, містять доповнення МД-6, в якому посадова особа контролюючого органу після перевірки зазначає в обов'язковому порядку номер та дату заявки-розрахунку на придбання марок акцизного податку по продукції, що ввозиться.

Оскільки під час оформлення ввезення алкогольної продукції на митну територію України відповідним органом відбувається перевірка підтвердження сплати акцизного податку, позивачем надано розрахунок суми акцизного податку з підакцизних товарів (продукції) за листопад 2016 року, та копії вантажно-митних декларацій, згідно з якими відбувалося оформлення ввезення позивачем алкогольної продукції на митну територію України із зазначенням відповідних заявок-розрахунків на придбання марок акцизного податку з відміткою про сплату податку, що є обов'язковим для оформлення ввезення продукції відповідно до пп.226.14 ст. 226 Податкового кодексу України.

Виходячи з системного аналізу фактичних обставин справи та наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку, що позивач своєчасно сплатив акцизний податок під час ввезення імпортованої алкогольної продукції.

Враховуючи, що податковим органом нараховано штрафні санкції за порушення пункту 57.1 статті 57 ПК України при сплаті акцизного податку при здійсненні поставки продукції на митну територію України за відсутності законодавчо визначених підстав, отже податкове повідомлення-рішення від 17.07.2017 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на те, що відповідач не довів законність та обґрунтованість спірного податкового-повідомлення рішення, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Дісна" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадови чи службова особа.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 244, 245, 246, 255, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 17.07.2017 року №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Дісна" () судові витрати у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 07.02.2018 року.

Суддя Н.Г. Вєкуа