Справа № 686/15018/17
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/15018/17

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

12 лютого 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 22 листопада 2017 року адміністративний позов задовольнив частково.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22 квітня 2017 року між Позивачем (Сторона - 1) та ТОВ "ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР" (Сторона - 2) укладено договір "Суперкапітал" (новий) (з виплатою процентів щомісячно) №980-050-000226334, згідно якого Сторона - 1 передає Стороні - 2 у власність грошові кошти в сумі 160000,00 гривень, а Сторона - 2 зобов'язується повернути кошти Стороні - 1 та виплатити проценти. Пунктом 8.3 цього правочину стверджено, що сторони підтверджують, що цей договір є договором позики.

Також, згідно з Випискою по особовим рахункам з 19.05.2016 року по 23.05.2016 року, 19 травня 2016 року ТОВ "ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР" (далі - ТОВ "ІРЦ":

- повернув на рахунок позивача НОМЕР_1, відкритий у ПАТ "Банк Михайлівський" згідно з Договором №980-050-000226334 від 22.04.2016 року;

- оплатив проценти по Договору №980-050-000226334 від 22.04.2016 року на рахунок позивача НОМЕР_1, відкритий у ПАТ "Банк Михайлівський" .

Відповідно до цієї ж Виписки, платник ОСОБА_3 здійснила платіж в сумі 163069,00 грн. з рахунку НОМЕР_1, відкритого у ПАТ "Банк Михайлівський" на рахунок НОМЕР_2 відкритий у ПАТ "Банк Михайлівський", з призначенням платежу: "Залучення коштів на депозит згідно договору №980-050-000250364 від 23.05.2016 року".

Згідно з Договором банківського вкладу (депозиту) "Перше знайомство" №980-050-000250364 від 23.05.2016 року, ПАТ "Банк Михайлівський" (Банк) і громадянка ОСОБА_3 (Вкладник) уклали договір, згідно якого Вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти Вкладника - вклад та зараховує їх на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2, що відкривається банком, та зобов'язується виплачувати вкладнику суму вкладу та відсотки на неї .

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 року за № 14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23 травня 2016 року №812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Відповідно до Витягу з Додатку 2 до Акту №2 від 01.06.2016 року Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, ОСОБА_3 (сума 163068,82 грн.) включена до переліку осіб, на рахунки яких 19.05.2016 року здійснені перерахування коштів з поточного рахунку №5802 ТОВ "ІРЦ" (код за ), загальна сума перерахування 163068,82 гривень.

Згідно з п.2 Наказу тимчасової адміністрації ПАТ "Банк Михайлівський" №42/2 від 01.06.2016 року за підписом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Михайлівський" Ірклієнко Ю.П., на виконання вимог ч.1 ст.216 ЦК України вирішено застосувати наслідки нікчемності правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 року платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" по перерахуванню коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у сумі ,74 гривень та видати відповідне розпорядження.

13.06.2016 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №991, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" з 23.06. 2016 року до 22.07. 2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління НБУ від 12.07.2016 року № 124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 р. №1213 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13.07.2016 року до 12.07.2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" Ірлієнку Ю.П.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1702 від 01.09.2016 року змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський", згідно з яким всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" делеговано Волкову О.Ю. з 05.09.2016 року.

Відповідно до Рішення виконавчої дирекції Фонду № 265 від 24.01.2017 вирішено делегувати Волкову О.Ю. повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський", визначені Законом, зокрема статтями 37, 38, 47 - 52, 52-1, 53 Закону в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку та повноважень визначених пунктами 4, 5, 6 та частини 2 статті 37, пунктом 4 частини 1 статті 48 Закону з 25.01.2017. Призначити уповноваженою особою Фонду на ліквідацію "Банк Михайлівський" заступника начальника відділу безпеки департаменту розслідування протиправних діянь ОСОБА_5 та делегувати з 25.01.2017 йому повноваження ліквідатора "Банк Михайлівський", визначені пунктами 4, 5, 6 та 8 ч.2 ст.37, пунктом 4 ч.1 ст.48 Закону.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з ст. 1058 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до частин 1 - 3 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. За договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу.

Частиною 1 ст. 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч.3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Із вищенаведеного слідує, що 19.05.2016 року ТОВ "ІРЦ" повернув позивачу кошти за договором "Суперкапітал" (Новий) (з виплатою процентів щомісячно) №980-050-000226334 у розмірі 163068,82 гривень на його рахунок у ПАТ "Банк Михайлівський", а 23.05.2016 року позивач уклав з ПАТ "Банк Михайлівський" Договір банківського вкладу (депозиту) "Перше знайомство" №980-050-000250364 від 23.05.2016 року, перерахувавши кошти банку сумі 163069,00 грн. на рахунок НОМЕР_2.

Згідно з статтею 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" №4452-VI (далі - Закон №4452-VI), Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Відповідно до підпункту 3 ч. 1 ст. 2 Закону №4452-VI, вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Згідно з ч.2 ст.27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Статтею 2 Закону України № 2121-III "Про банки і банківську діяльність" (далі - Закон № 2121-III ) визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ст.57 Закону № 2121-III, вклади фізичних осіб банків гарантуються в порядку і розмірах, передбачених законодавством України.

Згідно з ст.58 Закону № 2121-III, банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства. Банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобов'язань у разі прийняття Національним банком України рішення про запровадження обмежень на діяльність банків, зупинення операцій по рахунках, арешту власних коштів банку на його рахунках уповноваженими органами державної влади. Пов'язана з банком особа за порушення вимог законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, здійснення ризикових операцій, які загрожують інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, або доведення банку до неплатоспроможності несе цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

Даним пунктом також передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків. Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунок вкладника, який раніше не був включений до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку.

Однак, представник ПАТ "Банк Михайлівський" Ковтун Ю.М., листом від 26 січня 2017 року з назвою "Повідомлення про нікчемність правочину" повідомив ОСОБА_3 про не включення її до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування, та що переказ коштів (транзакція), в силу положень ст. 215-216 ЦК України та ст.37, п. 1, 2, 7, 9 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", здійснений ОСОБА_3 23.05.2016 року з призначенням платежу "Залучення коштів на депозит згідно договору №980-050-000250364 від 23.05.2016 року" на рахунок НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, є нікчемним.

Згідно з ч.2 ст.215 - ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч.2 ст.38 Закону №4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно з ч.3 ст.38 Закону №4452-VI, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

З урахуванням встановленого у цій справі, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вказані відповідачем у Повідомленні про нікчемність правочину підстави недійсності, а саме пункти 1, 2, 7, 9 ч.3 ст.38 Закону №4452-VI не мають жодного відношення до правочину, вчиненого позивачем з ПАТ "Банк Михайлівський", а тому рішення відповідача про застосування наслідків нікчемності щодо правочину (транзакції) здійсненого позивачем порушує права останньої і на думку суду є протиправним.

Цей висновок, фактично підтверджує і постанова Правління Національного банку України №917/БТ від 22.12.2015 року, якою ще в 2015 році було стверджено: "... Так, ПАТ "Банк Михайлівський" виступає повіреним від імені ТОВ ТОВ "ІРЦ" згідно з Договором доручення №1 від 11 листопада 2014 року, на підставі якого здійснює залучення грошових коштів у позику від фізичних осіб на підставі укладених договорів. ... Отже ПАТ "Банк Михайлівський" здійснює операції щодо залучення коштів від небанківських фінансових установ, зокрема ТОВ "ІРЦ", ТОВ "ФК ФІНАНСОВИЙ ЦЕНТР" у значних обсягах на загальну суму 388,3 млн. грн.".

Тобто, правочини ПАТ "Банк Михайлівський" з ТОВ "ІРЦ" не були нікчемними в 2015 році, відповідно до постанови Правління Національного банку України №917/БТ від 22.12.2015 року, а за рішенням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" (Наказ тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" №42/2 від 01 червня 2016 року) стали нікчемними в 2016 році.

Відповідно до листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за №37-036-4575 від 28.02.2017 позивача повідомлено, що на його договір не розповсюджується дія Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб та Закону 1736-УІІІ, у зв'язку з відсутністю ПАТ "Банк Михайлівський" як повіреного у договорі.

Слід зазначити, що 19.11.2016 року набрали чинності положення пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України № 4452-VI, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 року № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Закону України від 15.11.2016 року № 1736-VIII, віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

З урахуванням встановленого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що суб'єкт владних повноважень не довів, що діяв в межах Закону щодо не включення даних про рахунок ОСОБА_3, до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору банківського вкладу (депозиту) "Перше знайомство" №980-050-000250364 від 23.05.2016 року.

Висновок суду першої інстанції не спростовують надані представником відповідача рішення різних судів, які не встановлюють обставини щодо цієї адміністративної справи і не є висновками Верховного Суду України, які потрібно враховувати, відповідно до вимог ст.244-2 КАС України, в редакції що діяла на момент винесення постанови суду.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, в редакції що діяла на момент винесення постанови суду, зазначено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Також, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 162 КАС України, в редакції що діяла на момент винесення постанови суду, вважав за потрібне вийти за межі позовних вимог та визнав протиправним і скасував Наказ тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" №42/2 від 01 червня 2016 року "Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними" в частині застосування наслідків нікчемності правочинів (транзакції) з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів ТОВ "ІРЦ" ( код за ), по перерахуванню коштів на рахунок відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський" на ім'я позивача, так як задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача до вчинення дій щодо включення позивача до переліку вкладників ПАТ Банк Михайлівський, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а відтак і про надання Фонду додаткової інформації про цього вкладника, за умови чинності згаданого наказу Уповноваженої особи Фонду в частині застосування наслідків нікчемності правочинів (транзакції), буде суперечити вимогам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та Положенню про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами.

Крім того, судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.Відповідно до положень, закріплених частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.