Справа № 804/4109/17
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 р. Справа № 804/4109/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Врони О.В., розглянувши в письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комісії з питань розгляду матеріалів, пов`язаних з визначенням учасників бойових дій, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комісії з питань розгляду матеріалів, пов`язаних з визначенням учасників бойових дій, Дніпропетровського обласного військового комісаріату, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів, пов`язаних з визначенням учасників бойових дій, у Збройних Силах України відповідно до ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.03.2016 року, що викладене в протоколі №3, про відмову у визнанні учасником бойових дій ОСОБА_1 ;
- зобов`язати комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів, пов`язаних з визначенням учасників бойових й, у Збройних Силах України відповідно до ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, прийняти рішення щодо визнання учасником бойових дій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивача, відповідач неправомірно відмовив йому в наданні статусу учасника бойових дій з посилання на те, що позивач не надав повідомлення командира військової частини щодо не направлення пакету документів для надання статусу учасника бойових дій під час проходження військової служби, оскільки такої підстави для відмови законодавством не передбачено. Натомість позивач вважає, що при зверненні до комісії надав всі документи, необхідні для надання йому відповідного статусу.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача.
Представник відповідача проти позову заперечував, виклавши свої доводи і міркування письмово. У письмових запереченнях зазначено, що припис позивача не містить запису на зворотньому боці про його направлення на військовий облік, у зв`язку з чим встановити достеменно чи встановлено позивачу статус учасника бойових дій неможливо. Зазначений запис є необхідним для прийняття відповідного рішення комісією. Проте, позивачем не надано відомості щодо не встановлення йому статусу учасника бойових дій, що стало підставою для прийняття законного, на думку відповідача, рішення про відмову в наданні ОСОБА_1 такого статусу. Крім того, відповідач вважає, що позивач звернувся до суду передчасно, оскільки ним не застосовано обов`язкового порядку оскарження зазначеного рішення комісії шляхом повторного внесення питання про надання позивачу зазначеного статусу на розгляд відповідної комісії за рішенням Міністра оборони України.
Представник відповідача надав суду заяву про перенесення розгляду справи у зв`язку із перебуванням представника у відпустці.
Суд вважає дане клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки не підтверджено жодним документальним доказом.
Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» 14 січня 2015 року №15/2015, що затверджений Законом України від 15.01.2015 року №1743.
Так, відповідно до витягу з наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.07.2016 №160, слід вважати солдата ОСОБА_1 , водія автомобільного відділення роти технічного забезпечення, таким, що прибув 23.07.2015 року до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської області, забезпечують її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань у секторі «М», на підставі бойового розпорядження Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » №06 від 19.07.2015 року (а.с.56 т.1).
Також, відповідно до витягу з наказу керівника сектору «М» від 27.07.2015 року №208 слід вважати солдата ОСОБА_1 , водія автомобільного відділення роти технічного забезпечення, таким, що прибув 23.07.2015 року до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської області в секторі «М», забезпечують її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань, зарахований з 01 серпня 2015 року на котлове забезпечення у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 (а.с.57-58 т. 1).
Судом також встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.05.2016 №111 солдата ОСОБА_1 , водія автомобільного відділення роти технічного забезпечення, військовослужбовця за призовом, який був призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» 14 січня 2015 року №15/2015, що затверджений Законом України від 15.01.2015 року №1743, звільнено з лав Збройних сил України у запас відповідно до вимог підпункту «е» пункту першого частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 «2232-ХІІ (зі змінами) (а.с.55 т.1).
Згідно п.10 витягу з наказу командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (по стройовій частині) від 11.05.2016 №132 слід вважати солдата ОСОБА_1 , водія автомобільного відділення роти технічного забезпечення, таким, що вибув зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської області в оперативно-тактичному угрупованні «Маріуполь», забезпечують її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань 10 травня 2016 року (а.с.59-60 т. 1).
Довідкою командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 «Про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України» від 28.09.2016 №05/342 підтверджено, що солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 23.07.2015 по 10.05.2016 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції с. Тополине Володарського району Донецької області (а.с.6 т.1).
Крім того, на виконання ухвали суду від 25.07.2017 року військовою частиною НОМЕР_3 надано пояснення, відповідно до змісту яких згідно наявних у діловодстві данних ОСОБА_1 дійсно проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 та був звільнений з військової служби в запас у зв`язку із службовою невідповідністю за наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.05.2016 року № 111. На момент звільнення данного військовослужбовця військова частина польова пошта НОМЕР_1 існувала як окрема військова частина мала власне найменування, окреме командування, печатку та окреме діловодство. Відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 30.08.2016 року № Д-322/1/16 ДСК та директиви Командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_3 від 31.08.2016 року № 14 дек, військову частину польова пошта НОМЕР_1 було переформовано у батальон охорони військової частини НОМЕР_3 , його найменування було анульовано і як окрема військова частина він припинив своє існування (а.с.53 т.1).
Маючи на меті отримання статусу учасника бойових дій, позивач звернувся до Комісії з питань розгляду матеріалів, пов`язаних з визначенням учасників бойових дій, Дніпропетровського обласного військового комісаріату.
Сторонами не заперечується, що позивачем надано для розгляду питання щодо надання йому статусу учасника бойових дій всі необхідні документи. Підставою для розгляду питання стали: витяг з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.05.2016 року № 111; довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції на ім`я ОСОБА_1 ; витяг з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.07.2015 року № 160; витяг з наказу керівника сектору М" (по стройовій частині) від 27.07.2015 року № 208; витяг з наказу командира оперативно-тактичного угруповання ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 11.05.2016 року № 132 (а.с.53 т.1).
Відповідно до витягу з протоколу №3 засідання Комісії з питань розгляду матеріалів, пов`язаних з визначенням учасників бойових дій, Дніпропетровського обласного військового комісаріату від 22.03.2017 року солдату ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій за результатом одноголосного голосування (а.с.14 т.1).
Листом Голови Комісії з питань розгляду матеріалів, пов`язаних з визначенням учасників бойових дій, Дніпропетровського обласного військового комісаріату від 28.03.2017 № 12/2836 позивача було поінформовано, що йому відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій. Підставою відмови стала відсутність повідомлення від командира військової частини щодо не направлення пакету документів для надання статусу учасника бойових дій під час проходження військової служби.
Вважаючи рішення комісії, викладене в протоколі №3, про відмову у визнанні ОСОБА_1 учасником бойових дій, протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами суд виходить з наступного.
Частиною 5 ст.17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Законом України від 06.05.2014 № 1233 "Про внесення зміни до статті б Закону України № 3551-ХІІ" "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", який набрав чинності з 22. 05. 2014, розширено коло осіб, які належать до учасників бойових дій.
Так, учасниками бойових дій згідно з п. 19 ст. 6 Закону України № 3551-ХІІ від 22.10.1993 визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворень відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до п.9 Положення про комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України комісії приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій на підставі документів для військовослужбовців, які брали участь у розмінуванні або траленні бойових мін: витягу з наказу командира військової частини про призначення до групи розмінування (тралення бойових мін); витягу з наказу командира військової частини про виїзд у складі групи на розмінування (тралення бойових мін);
При зверненні з заявою до Комісії позивачем були надані необхідні (відповідно до переліку) документи, що не заперечується комісією.
Проте, Комісія вважає, що позивачем не надано відомості щодо не встановлення йому статусу учасника бойових дій, а саме: повідомлення від командира військової частини щодо не направлення пакету документів для надання статусу учасника бойових дій під час проходження військової служби.
Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку, що Комісія формально поставилася до розгляду заяви позивача, оскільки такої підстави для відмови позивачу у наданні статусу учасника бойових дій не передбачено; законодавством не визначено обов`язок заявника подавати такі документи.
Крім того, на виконання ухвали суду від 25.07.2017 року військовою частиною НОМЕР_3 надано пояснення, відповідно до змісту яких з наявних у діловодстві військової частини НОМЕР_3 данних не вбачається що командиром військової частини - польова пошта НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 направлялися документи щодо присвоєння солдату ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій (а.с.53 т.1).
Також на виконання ухвали суду від 05.10.2017 щодо надання документів, які підтверджують факт надходження пакету документів солдата ОСОБА_1 від військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (військової частини НОМЕР_3 ) про надання йому статусу учасника бойових дій, надано лист від 13.11.2017 №7738. Відповідно до змісту листа від військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (військової частини НОМЕР_3 ) до комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій не надходило, особисто ОСОБА_1 вказані документи до комісії не подавав.
Отже, наявні підстави для визнання протиправним рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову в наданні статусу учасника бойових дій позивачу.
Разом з тим, вимога позивача про зобов`язання прийняти рішення щодо визнання учасником бойових дій ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Повноваження відповідача щодо прийняття відповідних рішень, в тому числі наданні статусу учасника бойових дій та видачі посвідчення за своєю правовою природою є дискреційним.
З огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції, в даному випадку, цього органу державної влади.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.
Враховуючи викладене, суд позбавлений процесуальної можливості перебирати на себе повноваження відповідача у питаннях надання статусу учасника бойових дій, що належать виключно до компетенції Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату, а відтак, суд вважає за необхідне, зобов`язати відповідача повторно розглянути документи про надання статусу учасника бойових дій позивачу.
Таким чином, дослідивши усі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного здобутого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст.ст.128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії з питань розгляду матеріалів, пов`язаних з визначенням учасників бойових дій, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань розгляду матеріалів, пов`язаних з визначенням учасників бойових дій, Дніпропетровського обласного військового комісаріату від 22.03.2016 року, що викладене в протоколі №3, про відмову у визнанні учасником бойових дій ОСОБА_1 .
Зобов`язати Комісію з питань розгляду матеріалів, пов`язаних з визначенням учасників бойових дій, Дніпропетровського обласного військового комісаріату повторно розглянути заяву та документи ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій із прийняттям відповідного рішення з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона