Справа № 758/15262/16-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2018 року

Київ

справа №758/15262/16-а

адміністративне провадження №К/9901/1245/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Бучик А.Ю., Мороз Л.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року у справі № 758/15262/16-а (головуючий суддя Степанюк А.Г., судді: Кузьменко В.В., Шурко О.І.) за позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва щодо відмови їй в призначенні та нарахуванні пенсії за віком неправомірними та зобов'язати відповідача призначити та нарахувати їй пенсію за віком у відповідності до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 04 травня 2014 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2011, 2012 та 2013 роки.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, вона набула право на призначення пенсії на пільгових умовах з 04 грудня 2007 року відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з 05 грудня 2007 року перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України і отримує пенсію, призначену як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС III категорії.

У зв'язку із тим, що з 04 травня 2014 року у неї виникло право на призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто за іншим законом, вважає протиправною відмову відповідача у призначенні та перерахуванні за її заявою пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески за три попередні роки перед відповідним зверненням.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії залишено без розгляду в частині вимог, які стосуються періоду до 05 червня 2016 року.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року (головуючий суддя Васильченко О.В.) позов задоволено. Визнано дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні та нарахуванні пенсії за віком у відповідності до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 06 червня 2016 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2011, 2012 та 2013 роки, неправомірними. Зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та нарахувати ОСОБА_2 пенсію за віком у відповідності до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 06 червня 2016 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2011, 2012 та 2013 роки.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач з досягненням пенсійного віку набула право на призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у 2014 році вперше, призначення відповідної пенсії повинно здійснюватися із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року призначення пенсії.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року постанову Подільського районного суду м. Києва від 26 вересня 2017 року скасовано. Ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що досягнення передбаченого законом пенсійного віку не зумовлює виникнення в особи права на повторне призначення вже призначеної пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 07 червня 2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення та нарахування пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 04 травня 2014 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2011, 2012 та 2013 роки.

У відповідь Центральне ОУПФ листом від 21 червня 2016 року №344/Н-320 повідомило ОСОБА_2 про те, що остання вже перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 05 грудня 2007 року внаслідок використання права на призначення пенсії за віком зі зменшення пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому підстав для перегляду пенсії немає. Крім того, у даному листі зазначено, що перерахунок пенсії проводиться з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 серпня 2010 року у справі №2-а-1717/11.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення цього суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

При цьому скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції не вірно здійснено висновки у справі, оскільки в 2014 році вона вперше набула право на отримання пенсії із солідарної системи, встановлене Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В свою чергу, поняття пенсії за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення та пенсії за віком, як один із видів виплат в солідарній системі, не є тотожними, оскільки мають різні підстави для їх набуття. Також скаржник вказує, що за приписами статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосовуються в частині механізму нарахування пенсії, натомість у відповідності до статті 9 цього Закону види пенсій призначаються особам, які досягли пенсійного віку згідно із статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У відзиві на касаційну скаргу відповідач з доводами скаржника не погоджується, зазначає про те, що у зв'язку із тим, що у 2014 році позивач досягла пенсійного віку відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» без зниження пенсійного віку, підстав для застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2011, 2012, 2013 роки немає, оскільки така пенсія з достроковим виходом вже призначена їй у 2007 році.

У зв'язку із відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, ця справа розглядалася в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

В силу частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (у редакції, яка була чинною у 2007 році; далі - Закон № 796-XII) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку.

Згідно із частиною третьою статті 55 Закону № 796-XII призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Отже, призначення та виплата пенсії позивачу у грудні 2007 року здійснювалися у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Положеннями частини першої статті 9 Закону № 1058-IV закріплено, що Відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

З наведеного випливає, що у випадку призначенні пенсії на підставі Закону № 1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Приписи частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV визначають, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Вказане відповідає позиції, викладеній Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі 21-612а14.

Водночас, позивач в касаційній скарзі стверджує, що при його зверненні із заявою до Управління після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, він набув право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 Закону № 1058-IV, а на нове призначення пенсії за віком на загальних підставах із її новим обчисленням у відповідності до приписів статті 40 Закону № 1058-IV, оскільки за таким призначенням він звернувся вперше.

Вказані доводи колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на те, що статтею 55 Закону № 796-ХІІ для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку. Втім вид пенсії відповідає та порядок її призначення здійснюється на умовах, що визначені Законом № 1058-IV. Оскільки заява позивача до Управління фактично стосувалась призначення їй того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка їй вже була призначена в 2007 році, то вона не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2011, 2012 та 2013 роки.

Вказаний висновок не суперечить правовим висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14 та від 29 листопада 2016 року у справі № 21-6331а15, які полягають в тому, що особі, якій до досягнення загального пенсійного віку була призначена та виплачувалась пенсія іншого виду і на підставі іншого Закону, при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV у зв'язку із досягненням такого віку вона (пенсія) має обраховуватися на підставі положень статті 40 Закону № 1058-ІV як вперше.

Таким чином, оскільки обставини у даній справі є відмінними, то підстави для передачі даної справи на розгляд Великої палати Верховного суду на підставі пункту 8 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII) відсутні.

З урахуванням викладеного, є підстави вважати, що судом апеляційної інстанції ухвалено обґрунтоване рішення, яке постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його скасування та задоволення касаційної скарги не вбачається.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на те, що доводи касаційної скарги правильності висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, відповідно до частини першої статті 350 КАС України підстави для скасування ухваленого судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 345, 350, 356 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року у справі № 758/15262/16-а - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.М.Гімон

Судді А.Ю.Бучик

Л.Л.Мороз