Справа № 826/8987/17
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8987/17 Суддя (судді) першої інстанції: Клименчук Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю:

представника позивача: - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гембарської Світлани Іванівни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича, третя особа - ОСОБА_6 про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року позивач - ОСОБА_3 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гембарської Світлани Іванівни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича третя особа - ОСОБА_6, в якому просила:

- визнати протиправними дії Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гембарської С.І. при прийнятті рішення від 24.05.2017 за індексним номером 35336181 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_7;

- визнати протиправними дію Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П. при прийнятті рішення від 08.06.2017 за індексним номером 35577893 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_7.

Одночасно з позовом позивачем було подано клопотання про забезпечення позову шляхом заборони реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії, пов'язані із державною реєстрацією речових прав та їх обтяжень щодо нерухомого майна (квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000) до вирішення справи по суті та набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2017 року у задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовлено. Дана ухвала залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року.

14 листопада 2017 року ОСОБА_3 повторно подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії, пов'язані із державною реєстрацією речових прав та їх обтяжень щодо нерухомого майна (квартира, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000) до вирішення справи по суті та набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2017 року у задоволенні клопотання позивача про вжиття заходів по забезпеченню адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити клопотання про забезпечення адміністративного позову, шляхом заборони реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії, пов'язані із державною реєстрацією речових прав та їх обтяжень щодо нерухомого майна (квартира, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000) до вирішення справи по суті та набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було не повно досліджено обставини, що мають значення для справи, не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, приймаючи рішення про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що у поданій заяві позивачем не обґрунтовано та не доведено, що до прийняття у справі судового рішення по суті існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам та законним інтересам, що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваної ухвали суду, далі - КАС України) суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також, якщо є очевидними ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

При цьому частиною першою статті 117 КАС України передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Слід зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ" зазначено, що суд, при розгляді заяв про забезпечення позову має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Разом з тим, зі змісту повторного клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, колегією суддів не встановлено підстав, передбачених ст.. 117 КАС України, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Більше того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що дане питання вже було предметом розгляду як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції, за результатом розгляду якого, у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову було відмовлено.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми процесуального права. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2017 року про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 310, 316, 321, 322, 325, 329, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2017 року про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.Є.Пилипенко

Судді Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

Постанова складена в повному обсязі 20 лютого 2018 року.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.