Справа № 814/2585/17
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 р.

№ 814/2585/17

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Устинова І.А., cуддів Птичкіної В.В., Мельника О.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Конвеєрмаш Миколаїв",

вул. Енгельса (Вінграновського), 49/4, м. Миколаїв, 54028

до відповідача:

Державної фіскальної служби України,

Львівська площа, 8, м. Київ, 04655

треті особи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ ІНЖИНІРИНГ",

вул. Лепорського, 5, м. Маріуполь, Донецька область, 87500

про:

скасування рішення від 03.11.2017р. № 25368/38395817, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Конвеєрмаш Миколаїв» (далі – позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі – відповідач), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ ІНЖИНІРИНГ", в якому просить суд:

- скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 03.11.2017р. №25368/38395817 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних - податкову накладну № 52/- від 19.08.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що, в порушення норм Податкового кодексу України, відповідач безпідставно відмовив у реєстрації податкової накладної, хоча ТОВ Виробничо-комерційна фірма “НХТ-Полюс” подала всі необхідні документи для прийняття рішення про її реєстрацію.

Відповідач своїм правом не скористався, заперечень проти позову до суду не надав.

Позивач у судове засідання не з’явився, надав суду клопотання від 21.12.2017 року про розгляд справи за його відсутності, в порядку письмового провадження. Позивач адміністративний позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову до суду не надав.

Представник третьої особи у судове засідання не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, пояснень щодо позовних вимог до суду не надавав.

З врахуванням положень частин 1, 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) справа вирішується на підставі наявних у ній доказів у письмовому провадженні.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Конвеєрмаш Миколаїв» є юридичною особою з 08.10.2012 року, одним з профільних видів діяльності якої є виробництво підіймального та вантажно-розвантажувального устатковання згідно КВЕД 28.22.

Між позивачем та ТОВ «Метінвест Інжиніринг» було укладено договір поставки №1280/17 від 29.06.2016р. на поставку обладнання, відповідно до специфікацій та діючого Договору.

Згідно вимог п.3 Специфікації № 2 до Договору № 1280/17 від 29.06.2017 р., покупець ТОВ «Метінвест Інжиніринг» зобов’язаний сплатити постачальнику аванс в розмірі 22 % від загальної суми 14 279 955, 55 грн., що в грошовому еквіваленті становить 3 141 590,23 грн. (три мільйони сто сорок одна тисяча п’ятсот дев’яносто гривень 23 коп.), в тому числі ПДВ 523 598, 37 грн. (п’ятсот двадцять три тисячі п’ятсот дев’яносто вісім тисяч 37 коп.)

Відповідно до п.1.1. Договору Постачальник зобов’язується передати, а покупець - прийняти та оплатити обладнання, на умовах, передбачених чинним Договором та Специфікаціями до Договору.

На виконання зазначених положень Договору поставки та Специфікації № 2 від 17.07.2017р. покупцем було перераховано на адресу постачальника аванс у розмірі З 141 590,23 грн. (в т.ч. ПДВ - 523 598,37 грн.), що підтверджується витягом з виписки по рахунку № 0310, виданої АБ «Південний» щодо документів по дебету власника рахунку - ТОВ «Конвеєрмаш Миколаїв» за 19.08.2017 р., де в рядку Док. № 3152 значиться підтвердження отримання передоплати від ТОВ «Метінвест Інжиніринг» згідно рахунку № 38 від 03.08.2017 р. Специфікації № 2 до договору № 1280/17 від 29.06.2017 р., за обладнання.

Специфікою роботи ТОВ «Конвеєрмаш Миколаїв» є те, що позивач є виробником продукції, а тому товар, що постачається покупцеві є товаром власного виробництва, тому коди УКТ ЗЕД, вказані в направлених до ЄРПН податкових накладних, можуть та частіше навіть повинні не збігатися з кодами закуповуваного товару, адже закуповувана сировина, витратні матеріали чи послуги слугують матеріальною базою для подальшого виготовлення з них кінцевого продукту, який продається контрагенту.

За правилом першої події ТОВ «Конвеєрмаш Миколаїв» було виписано та направлено на реєстрацію податкову накладну № 52/- від 19.08.2017року.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, то при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

На виконання зазначених вимог Закону позивачем 22.09.2017 року виписано та подано на реєстрацію податкову накладну № 52/1 від 19.08.2017року до Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції № 1 22.09.2017р. податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено у зв'язку з виявленням помилок.

Комісія Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (надалі – Комісія), з посиланням на пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України та постанову Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 190 “Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації” (надалі – Постанова № 190), прийняла Рішення № 25368/38395817 від 03.11.2017 р. (далі – Рішення), якими позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 52/1 від 19.08.2017 року.

На виконання п.п.201.16.2. п.201.16. ст.201 ПКУ позивачем було направлено на адресу ДФС повідомлення від 28.09.2017р. № 4 та всі необхідні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по податковій накладній № 52/- від 19.08.2017 року.

Станом на 12.10.2017р. ТОВ «Конвеєрмаш Миколаїв» офіційно не отримувало відповідь від ДФС щодо результатів розгляду повідомлення № 4 від 28.09.2017 р., позивачем було направлено скаргу за вих. № 1/132 від 12.10.2017 р. на рішення комісії ДФСУ, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 05.10.2017р. № 207858/38395817 (з текстом якого позивача було ознайомлено 06.10.2017 р. на території ДПІ у Інгульському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області), яку Комісія ДФС з розгляду скарг отримала 26.10.2017 р.

Крім того, позивач пояснює у своєму позові той факт, що підприємство займається профільним видом діяльності та використовує авансову систему оплати поставлених послуг використовує з 2012 року. За весь час функціонування жодних претензій з боку органів ДФС, в тому числі. щодо нереальності (безтоварності) господарських операцій, підприємство не отримувало.

Більше того, в липні 2017 року позивач мав інші поставки на вказаного вище контрагента в рамках того ж самого господарського договору, але згідно специфікації №1 до Договору № 1280/17 від 29.06.2017р., що підтверджується податковою накладною № 48/- від 14.07.2017р. (на загальну суму 314 668,80 грн. (триста чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят вісім гривень 80 коп.), з яких ПДВ - 52 444,80 грн. (п’ятдесят дві тисячі чотириста сорок чотири тисячі 80 коп.)), яка є зареєстрованою відповідачем.

Тобто в рамках однієї і тієї ж угоди при ідентичності операцій (відрізняється лише сума) відповідач приймає абсолютно різні за своїм характером рішення - в одному випадку операція визнана реальною, а в іншому - відповідач побачив елементи ризиковості.

Позивач вважає, що такий вибірковий підхід є за своїм характером необґрунтованим.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов’язань платник податку зобов’язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін. Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку – продавець товарів/послуг зобов’язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Як вказано у пунктах 5, 10, 11 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі – Порядок № 1246), після складення (з дотриманням вимог, установлених пунктами 2001.3, 2001.9 статті 2001 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, а також з урахуванням Законів України “Про електронний цифровий підпис”, “Про електронні документи та електронний документообіг” та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку) податкової накладної і накладення на неї електронного цифрового підпису, платник податку здійснює шифрування податкової накладної та надсилає її ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем.

Згідно з пунктом 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних в ЄРПН.

Після надходження податкової накладної до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється її розшифрування та проводиться перевірка зокрема відповідності податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризику, достатнім для зупинення її реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України. За результатами перевірки формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної (пункти 12, 13 Порядку № 1246).

Як вказано у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 6 “Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних” (затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.02.2017 № 567, далі – Наказ № 567), моніторинг податкової накладної здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію, у 1,5 більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в ЄРПН, і переваження в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в ЄРПН, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб’єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VІ Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в ЄРПН.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпункті 2 цього пункту, - реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У відповідності до п.п. а п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг, у відповідності до п. 187.1 ст. 187 ПК України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Відповідач не вказав, які саме з первинних документів щодо поставки товару оформлені неналежним чином та не відповідають законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/разрахунку коригування.

Відповідно до Постанови № 190, Комісія приймає рішення на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту “в” підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, та/або копій документів, які платник має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов’язання, відображеного у податковій накладній. Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, до якої застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту “в” підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію податкової накладної.

Таким чином, Постановою № 190 встановлено три підстави для прийняття ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, при цьому у третій з підстав передбачено два варіанти – надання документів, складених з порушенням законодавства, і недостатність наданих документів для прийняття позитивного рішення.

У Рішенні Комісія ДФС зазначила в якості підстави для відмови в реєстрації “надання платником податку документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної”. Інформація про те, які саме з наданих позивачем документів складені з порушенням законодавства, в чому полягають ці порушення, які критерії достатності документів для прийняття позитивного рішення були використані, і чим встановлені такі критерії, у Рішенні відсутня, що свідчить про його безпідставність.

Як вказано у підпунктах 21.1.1, 21.1.2, 21.1.3, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов’язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

За таких обставин суд, оцінивши в сукупності надані докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що Рішення відповідача від 11.09.2017 року вказаним вимогам не відповідає.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про протиправність Рішення та поновлення порушених відповідачем прав позивача шляхом зобов’язання відповідача зареєструвати податкову накладну.

За приписами частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 1600,00 грн., що й підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Конвеєрмаш Миколаїв" (вул. Енгельса (Вінграновського), 49/4, м. Миколаїв, 54028, ) ) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04655, ) задовольнити повністю.

2. Скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 03.11.2017 року № 25368/38395817 про відмову ТОВ «Конвеєрмаш Миколаїв» у реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної № 52/- від 19.08.2017 року.

3. Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Конвеєрмаш Миколаїв» № 52/- від 19.08.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04655, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Конвеєрмаш Миколаїв» (вул. Енгельса (Вінграновського), буд. 49/4, м. Миколаїв, 54028, ) судовий збір в розмірі 1600 грн. сплачений квитанцією від 29.11.2017 року № 14416738.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя І. А. Устинов

Суддя В. В. Птичкіна

Суддя О. М. Мельник