Справа № 127/27225/17
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/27225/17

Головуючий у 1-й інстанції: Ковбаса Ю.П.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

14 лютого 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 БУПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Чорногуза Андрія Івановича про скасування постанови серії БР № 497145 від 13.12.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до інспектора роти № 3 БУПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Чорногуза А.І., у якому просив скасувати постанову інспектора роти № 3 БУПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Чорногуза А.І. серії БР № 497145 від 13 грудня 2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2018 року у задоволенні вказаного адміністративного позову відмовлено.

При прийнятті постанови суд першої інстанції послався на те, що в поданому до суду позові ОСОБА_2 не обґрунтував доказами заявлені вимоги, однак, інші докази, досліджені судом - відеозапис підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою позовну заяву задовольнити в повному обсязі, зважаючи на те, що вказана постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, вимогам закону і прийнята із значними порушеннями норм процесуального права.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги позивача та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що інспектором роти № 3 БУПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Чорногузом А.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 497145 від 13 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Вважаючи дану постанову інспектора неправомірною, ОСОБА_2 15 грудня 2017 року звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора та закрити провадження у справі, посилаючись на те, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складання, що свідчить про її незаконність.

Приймаючи постанову про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належними та допустимими доказами підтвердив факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки такий знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Так, із постанови про адміністративне правопорушення серії БР № 497145 від 13.12.2017 року, винесеної 13.12.2017 року інспектором роти № 3 БУПП у Вінницькій області Чорногузом А.І. слідує, що 13.12.2017 року о 15 год. 35 хв. водій ОСОБА_2 на автодорозі «Стрій - Знам'янка» 377 км., керуючи транспортним засобом марки «Ford Mondeo», р/н НОМЕР_1, здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора (червоний), чим порушив ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність частиною 2 статті 122 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 122 КУпАП проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Положеннями п. 8.7.3 «е» Правил передбачено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження правомірності винесеної постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, відповідачем надано суду копію відеозапису обставин, що зафіксовані у постанові серії БР № 497145 від 13 грудня 2017 року.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції в тій частині, що вказаним відеозаписом зафіксовано факт, що ОСОБА_2 здійснив проїзд на червоний сигнал світлофора, оскільки дана подія адміністративного правопорушення підтверджена при дослідженні відеозапису - його відтворенні в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що невідповідність таймера та звукової доріжки на відеозапису не заперечує самого факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

До того ж, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_2 не надано суду доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження своїх доводів у позові та апеляційній скарзі.

Водночас, є непідтвердженими належними доказами і ті обгрунтування, що запис на диску не співпадає із фактичними обставинами події та із відеозаписом, який вівся із патрульного автомобіля, та наявного втручання у відеозапис.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення інспектором роти № 3 БУПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Чорногузом А.І. встановленого Кодексом України про адміністративні правопорушення порядку притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки останнім не складено протоколу про адміністративне правопорушення, а також здійснено розгляд справи на місці вчинення правопорушення та без його участі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що законом встановлений спеціальний порядок притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, який полягає у тому, що протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП.

Обґрунтовуючи свої доводи про те, що розгляд справи повинен був здійснюватися за місцем знаходження Управління патрульної поліції у м. Вінниці, позивач посилається на ст. 276 КУпАП, яка визначає місце розгляду справи під час провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що у даному випадку провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП, не здійснювалося, а тому постанова БР № 497145 від 13 грудня 2017 року була складена на місці вчинення правопорушення, як це передбачено ч. 4 ст. 258 КУпАП.

За таких обставин посилання позивача на порушення відповідачем вимог ст. 276 КУпАП є необґрунтованими.

Частиною 1 статті 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що позивачем не надано суду належних доказів, які свідчать про правомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 268, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 лютого 2018 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.