Справа № 335/662/18
Суддя: Макаров В. О.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/662/18 2-а/335/128/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Макарова В.О.,

за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя за адресою: місто Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивував тим, що 13 січня 2018 року відповідачем по справі винесено відносно нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 3 КУпАП, та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Постанову позивач вважає незаконною, оскільки відповідач порушив приписи процесуального закону щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 276 КУпАП, склав оскаржувану постанову за відсутності складу адміністративного правопорушення в його діях.

З наведених підстав, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати зазначену постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач в судовому засіданні підтвердив позовні вимоги та їх обґрунтування, суду пояснив, що 13 січня 2018 року він здійснював керування легковим автомобілем марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 по пр. Соборному у м. Запоріжжі. Разом із ним в салоні автомобіля знаходився пасажир ОСОБА_3 Приблизно о 21 год. 55 хв. в районі будинку № 35 по пр. Соборному ОСОБА_1 здійснив зупинку автомобіля у крайній правій дорожній смузі з метою висадки пасажира. Проте, ОСОБА_3 вийти з автомобіля не встигла, так як ззаду до них підїхав автомобіль патрульної поліції. В подальшому, з лівої сторони до автомобіля підійшла відповідач та повідомила про порушення Правил дорожнього руху. Відповідач справу про адміністративне правопорушення не розглядала, його доводи до уваги не взяла, на місці зупинки винесла постанову про накладення адміністративного стягнення. При цьому, відповідач не врахувала Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 р. № 5-рп/2015 щодо місця розгляду справи.

Відповідач в судовому засіданні заперечила щодо позову, суду пояснила, що позивач, керуючи транспортним автомобілем, здійснив зупинку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначену знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху, а тому свої дії при винесенні постанови вважає правомірними. В обґрунтування заперечень проти позову надала відеоматеріали.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, 07 лютого 2018 року подав суду відзив на позовну заяву.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Згідно копії постанови у справі про адміністративне правопорушення, винесеної 13 січня 2018 року інспектором 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2, 13 січня 2018 року о 21 годині 55 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 по пр. Соборному, 35, у м. Запоріжжі здійснив зупинку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначену знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 3 КУпАП, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп.

Диспозицією ст. 122 ч. 3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно п. 17.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, надорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

У відповідності зі ст. 77 ч. 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підтвердження правомірності своєї постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення відповідач надав суду копію відеозапису обставин, що зафіксовані у постанові серії ЕАА № 263597 від 13 січня 2018 року.

Згідно вказаного відеозапису, ОСОБА_1 здійснив зупинку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів.

Таким чином, відповідач надав докази вчинення дій, які відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Твердження позивача про порушення відповідачем приписів процесуального закону щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 276 КУпАП, суд не приймає до уваги з огляду на таке.

Відповідно до ст. 19 ч. 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 ч.ч. 1-3 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 276 КУпАП, на яку посилається позивач, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Крім того, заумовами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за №1395, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Також, за умовами ч. 5 ст. 258 КУпАП визначено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Суд не бере до уваги посилання позивача на Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, оскільки аналіз п. 2.3 наведеного рішення Конституційного Суду України, на яке посилається позивач, свідчить про те, що Конституційний Суд, говорячи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

Однак, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258, зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції, розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст.122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена відповідачем відповідно до положень ст. 258 КУпАП, згідно з вимогами ст. 283 КУпАП, в звязку з чим не може бути визнана протиправною.

Відповідно до ст. 286 ч. 3 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, позов ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 243 ч.3, 250, 295 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Повний текст постанови виготовлено 16 лютого 2018 року.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя

Орджонікідзевського районного суду

м. Запоріжжя В.О.Макаров