Справа № 804/20191/14
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2018 року

м. Київ

справа №804/20191/14

адміністративне провадження №К/9901/9064/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 (суддя Тулянцева І.В.) та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2015 (головуючий суддя - Іванов С.М., судді: Шлай А.В., Чабаненко С.В.) у справі № 804/20191/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦУМ» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦУМ» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому просило: визнати протиправними дії відповідача щодо невизнання податковою звітністю декларації позивача з податку на додану вартість за звітний (податковий) період серпень 2014 року; скасувати рішення від 09.09.2014 № 20067/10/04-61-18-2 про невизнання податковою звітністю декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦУМ» з податку на додану вартість за звітний (податковий) період серпень 2014 року; зобов'язати Державну податкову інспекцію в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області прийняти податкову декларацію позивача з податку на додану вартість за звітний (податковий) період серпень 2014 року з додатками датою її фактичного отримання; зобов'язати відповідача відобразити показники (дані) податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦУМ» з податку на додану вартість за звітний (податковий) період серпень 2014 року в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку позивача.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 24.12.2014 адміністративний позов задовольнив. Визнав протиправним та скасував рішення від 09.09.2014 № 20067/10/04-61-18-2 про невизнання податковою звітністю декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦУМ» з податку на додану вартість за звітний (податковий) період серпень 2014 року. Зобов'язав Державну податкову інспекцію в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області прийняти податкову декларацію позивача з податку на додану вартість за звітний (податковий) період серпень 2014 року з додатками датою її фактичного отримання. Зобов'язав відповідача відобразити показники (дані) податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦУМ» з податку на додану вартість за звітний (податковий) період серпень 2014 року в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в інтегрованій картці платника податку - позивача.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.04.2015 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 змінив, доповнивши резолютивну частину таким змістом: «Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо невизнання податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦУМ» з податку на додану вартість за звітний (податковий) період серпень 2014 року». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Державна податкова інспекція в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області оскаржила їх в касаційному порядку.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.12.2014, постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2015 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своїх вимог Державна податкова інспекція в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області посилається на порушення судами норм матеріального права, а саме: статей 48, 49 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Зокрема, зазначає, що судами попередніх інстанцій не враховано, що спірна податкова звітність складена позивачем з порушенням вимог Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з огляду на зазначення в ній недостовірного реквізиту - номера свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість, який відсутній у Реєстрі платників податку на додану вартість.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 04.09.2014 позивачем засобами поштового зв'язку направлено на адресу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року.

Листом від 09.09.2014 № 20067/10/04-61-18-2 контролюючий орган повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦУМ» про те, що подана ним податкова декларація не вважається податковою звітністю, оскільки позивач відсутній в Реєстрі платників податку на додану вартість. Зокрема, зазначив, що свідоцтво платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦУМ» анульовано за рішенням Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 12.12.2013 № 72 на підставі підпункту «ж» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно з пунктом 49.9 статті 49 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За правилами пункту 48.3 статті 48 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку-фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

За наслідками безпосереднього дослідження поданої позивачем податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року судами встановлено її відповідність наведеним формальним вимогам у частині заповнення обов'язкових реквізитів, що відповідачем фактично не заперечується.

Єдиною підставою для відмови в прийнятті названої податкової звітності стало анулювання реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦУМ» як платника податку на додану вартість.

Утім, як з'ясовано судовими інстанціями, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2014 у справі № 804/940/14, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2014, визнано протиправним та скасовано рішення органу доходів і зборів від 12.12.2013 № 72 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, а також поновлено позивача в Реєстрі платників податку на додану вартість з 09.07.2008.

Згідно з частинами першою, третьою, п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в судах попередніх інстанцій) постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в судах попередніх інстанцій) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

При цьому за загальним правилом рішення (акт індивідуальної дії) контролюючого органу про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість скасовується судом з моменту його прийняття, таке рішення не створює будь-яких правових наслідків.

За таких обставин, висновок судів попередніх інстанцій про відсутність у розглядуваному випадку правових підстав для невизнання поданої позивачем податкової звітності з податку на додану вартість за серпень 2014 року ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області без задоволення, а оскарженого рішення суду апеляційної інстанції, враховуючи зміну ним рішення суду першої інстанції шляхом доповнення його резолютивної частини, - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2015 у справі № 804/20191/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк