Справа № 825/730/18
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 лютого 2018 року Чернігів Справа № 825/730/18

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Соломко І.І., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 (вул. Тарновських, 20/2, м. Бахмач, Чернігівська область, 16500) до Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» (вул. Шевченка, 15, м. Чернігів, 14006) про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», в якому просить зобовязати відповідача надати довідку про заробіток за період роботи з 11.07.1988 по 01.06.1991.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов висновку, що даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, виходячи з такого.

Згідно з частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої та абзацом першим пункту 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Субєкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг ( пункту 7 частини першої статті 4 КАС України).

Відповідач - субєкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача (пункт 9 частини першої статті 4 КАС України)

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Так, зі змісту позовної заяви та доданих матеріалів вбачається, що відповідачем є ДП Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», тобто в розумінні КАС України не є субєктом владних повноважень, або іншим субєктом при здійсненні ним публічно-владних управлінським функцій. Крім того, позивач фактично просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме перебування у трудових відносинах з ДП Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» у період з 11.07.1988 по 01.06.1991.

Разом з тим, відповідно до приписів статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відбувається за правилами, визначеними главою 6 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, спірні правовідносини за даним позовом не відносяться до сфери публічно-правових відносин та гарантуються нормами окремої приватної галузі права.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" встановлено, що Європейська Конвенція "Про захист прав людини і основоположних свобод" і практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" у рішенні від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що зазначені спірні правовідносини пов'язані із встановленням юридичного факту перебування позивача у трудових відносинах з підприємством, тому даний спір не є публічно-правовим, і має вирішуватись судами за правилами цивільного законодавства України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Як вбачається з поданих матеріалів позивачем сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. відповідно до квитанції від 29.01.2018 № 0.0.951388058.1.

Враховуючи викладене, суд вважає повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. відповідно до квитанції від 29.01.2018 № 0.0.951388058.1.

Керуючись ст. 170, 248,256,294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження.

Повернути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. відповідно до квитанції від 29.01.2018 № 0.0.951388058.1.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.І. Соломко