Справа № 824/63/18-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/63/18-а

Cуддя Чернівецького окружного адміністративного суду Боднарюк О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації, про визнання дій і рішення протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації (далі - відповідач), в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

- визнати дії відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті (наданні) державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" за період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року протиправними;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача від 16.10.2017 року № 10219;

- зобов'язати відповідача здійснити призначення та виплату державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї за період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у вересні 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання державної соціальної допомоги в період з вересня 2017 року по лютий 2018 року та надав документи відповідно до ст.4 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям". 16.11.2017 року позивач отримав письмове повідомлення про відмову, згідно якого відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї у зв'язку із приховуванням відомостей - земельної частки (пай).

В обґрунтуваннях позову також зазначається, що 28.10.2016 року позивач набув право власності на земельну ділянку площею 1,1537 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі договору оренди від 14.12.2017 року вказана ділянка передана ФОП ОСОБА_2 Право оренди земельної ділянки зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.01.2017 року, при цьому станом на 11.12.2017 року позивачем не отримано доходу від оренди земельної ділянки.

Позивач вважає дії та рішення відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті (наданні) державної соціальної допомоги неправомірними, оскільки не мав умислу на приховування відомостей щодо земельної ділянки, за яку окрім іншого на час звернення до відповідача не отримав доходів.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач 13.03.2017 року звернувся до відповідача з заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, та 17.07.2017 року за призначенням одиноким матерям (з урахуванням доходів).

15 вересня 2017 року позивачем до відповідача було подано пакет документів, де виявлено довідки про наявність у власності земельної ділянки (паю) площею 1,1537 га, яка платно здана в оренду ФОП ОСОБА_3 на підставі договору оренди від 14.12.2016 року. Даний факт був підставою для припинення виплат допомоги та прийняття вимоги про повернення надмірно виплачених коштів.

Представник позивача та відповідача подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

13 березня 2017 року позивачем до відповідача подано заяву № 812 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації, субсидій та пільг (а.с.24) та декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (а.с 27).

Позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації, як одержувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, призначеної з 01.03.2017 року по 31.08.2017 року у розмірі 1978,21 грн. щомісячно та по зверненню від 17 липня 2017 року допомоги одиноким матерям, призначеною з 01.07.2017 року по 31.12.2017 року у розмірі 709,75 грн., щомісячно.

15 вересня 2017 року позивачем до відповідача повторно подано заяву № 1320 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації, субсидій та пільг (а.с.50), в період з вересня 2017 року по лютий 2018 року та пакет документів, які передбаченні ст.4 ЗУ " Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям". Окрім іншого було подано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, без зазначення перебування у власності земельної ділянки (паю), яка здана в оплатну оренду, згідно договору оренди (а.с.53).

16 листопада 2017 року позивач отримав письмове повідомлення № 107 про відмову в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та сім'ям з дітьми (а.с.7), підставою відмови зазначено «скриття З/Д (пай)».

30 листопада 2017 року на адвокатський запит відповідачем надано лист № 17/2779 (а.с.12), в якому зазначається, що після подачі позивачем пакету документів для призначення державної соціальної допомоги, виявлено довідки про наявність земельного паю та договір оренди земельної ділянки від 14.12.2016 року, що стало підставою для перерахунку державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям призначеною по зверненню від 13.03.2017 року та допомоги одиноким матерям (з урахуванням доходів) від 17.07.2017 року, що призвело до надмірно виплаченої допомоги в сумі 279,51 грн., яка буде утримуватись з належної допомоги по 20% та повідомлено позивача, що право на наступний строк звернення для призначення державної соціальної допомоги наступить з березня 2018 року.

26 грудня 2017 року на звернення адвоката надано відповідь № 01-17/2965 (а.с. 13), відповідно до якого, позивачу повідомлено про відмову у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, у зв'язку з прихованням інформації про фактичний розмір земельних ділянок.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення нормативно-правових актів, та робить висновки по суті спору.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційні гарантії прав громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім'ям визначений Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям " №1768-ІІІ (далі - Закон №1768).

Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги визначено Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого Постановою КМ України від 24.02.2003 року № 250 (далі - Порядок № 250).

Частиною 1 статті 1 Закону № 1768 визначено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі - державна соціальна допомога) це - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Відповідно до статті 4, 6 Закону № 1768, заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

Державна соціальна допомога призначається на шість місяців.

Статтею 7 Закону № 1768 визначено вичерпний перелік підстав з яких державна соціальна допомога не призначається.

Одним із випадків не призначення державної соціальної допомоги в статті 7 цього Закону вказується те - якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами не заперечується той факт, що позивачем під час звернення до відповідача не вказано відомості щодо права власності і надання в оренду земельної ділянки (пай) площею 1,1537 га.

Даний факт став підставою для прийняття спірного рішення.

Відповідно до частини 1 статті 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно пункту 9 Порядку № 250 рішення про призначення соціальної допомоги або про відмову в її наданні приймається органом соціального захисту населення протягом десяти календарних днів. У разі прийняття рішення про відмову в наданні соціальної допомоги орган соціального захисту населення письмово повідомляє про це уповноваженого представника сім'ї із зазначенням підстав відмови та порядку оскарження рішення.

Пунктом 12, 28 Порядку № 250, у разі коли особами, які входять до складу сім'ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Оцінюючи спірні правовідносини, суд також застосовує положення Конституції України, згідно яких в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України). Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Одержання соціальної державної допомоги і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання такої допомоги.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Відповідно до частин 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства перш за все є справедливе вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб.

Окрім вказаного вище, судом встановлено, що станом на 14 вересня 2017 року позивачу орендна плата за 2017 рік не виплачувалась (а.с.59). За 2016 рік орендна плата ОСОБА_1 була виплачена в розмірі 450 грн. (а.с.36, 49).

Суд погоджується з запереченнями відповідача, які наведені у відзиві в частині того, що в діях позивача є порушення наведених вище норм Закону №1768, однак такі порушення на думку суду є неспівмірними з фактом позбавлення права на соціальну допомогу позивача.

Зміст ст.7 Закону №1768 дослівно визначає склад порушення в діях особи за наявності навмисного неподання або приховування відомостей. При цьому, таке порушення є підставою для встановлення права на державну соціальну допомогу.

З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає, що позивач не може бути позбавлений такого права, в той час коли це право йому гарантоване Державою.

Сума коштів (450 грн.), які позивач отримала здавши в оренду земельну ділянку є сумою, яка не гарантуватиме повноцінне існування людини.

Слід зауважити, що відповідач у спірних правовідносинах наділений владними-управлінськими функціями, які дають останньому змогу, без буд-якої шкоди утримати суму переплачених позивачу коштів при наступних виплатах соціальної допомоги. Зокрема таку можливість останньому законодавець визначив у нормах Порядку №250.

З огляду на викладене, та з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки відповідачем при відмові позивачу у призначені соціальної допомоги, не з'ясовано причин, що слугували підставою для подання недостовірних відомостей чи приховування відомостей, та не встановлено факту умисних дій спрямованих на подання недостовірних відомостей, в тому числі про доходи і майновий стан особи, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, судові витрати по сплаті судового збору, здійснені позивачем, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати дії Управління соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації, щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї за період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року протиправним та скасувати розпорядження № 10219 від 16.10.2017 року.

3. Зобов'язати Управління соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації призначити та виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім'ї за період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вижницької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судові витрати - судовий збір в сумі 704,80 грн. сплачений згідно квитанції № 25 від 04.01.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана або до Чернівецького окружного адміністративного суду або безпосередньо до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 лютого 2018 р..

Суддя Боднарюк О.В.