Справа № 817/1912/17
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 січня 2018 року м. Рівне №817/1912/17
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Романчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник ОСОБА_1., відповідача: представник Форет М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3
доГоловного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:

04.12.2017 відкрито провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.08.2017 року за №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 110954,82 грн., та за №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору на загальну суму 7705,20 грн.

Ухвалою від 04.12.2017 закінчено підготовче провадження, а справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 09.01.2018.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав викладених в позові. В обґрунтування позову зазначив, що висновки податкового органу, які викладені в акті перевірки та покладені в основу оспорюваних податкових повідомлень-рішень, не відповідають фактичним обставинам справи та містять ряд недостовірних відомостей. Стверджував, що позивачем у 2016 році було правильно визначено об'єкт оподаткування згідно з п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України та відповідно задекларовано суми до оплати. У зв'язку з цим вважає оспорювані податкові повідомлення-рішення необґрунтованими, безпідставними та такими, що підлягають скасуванню. За наведеного, просив позов задовольнити повністю.

Відповідачем 09.01.2018 подано письмовий відзив проти адміністративного позову (а.с.123-125).

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. В обґрунтування своїх заперечень, пояснила, що позивачем порушено п.44.1 ст.44 та п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим позивачем занижено чистий оподатковуваний дохід за 2016 рік в сумі 410943,80 грн. та занижено військовий збір в сумі 6164,16 грн. Ствердила, що згідно даних бухгалтерського обліку та даних річної декларації за 2016 рік позивачем не включено в дохід різницю від суми отриманого товару в сумі 410943,80 грн. в погашення дебіторської заборгованості. За таких обставин вважає, що податковий орган діяв в спосіб, в межах та на підставі чинного законодавства, а тому оспорювані податкові повідомлення-рішення обґрунтовані та не підлягають скасуванню. За наведеного, просила в позові відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З 16.11.2001 ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець з основним видом діяльності «неспеціалізована оптова торгівля». Перебуває на обліку в контролюючому органі з 23.11.2001 та є платником податку на додану вартість з 21.11.2011.

В період з 21.06.2017 по 05.07.2017 посадовими особами ГУ ДФС у Рівненській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт №470/17-00-13-09/НОМЕР_1 від 12.07.2017 року (а.с.8-18).

Даним актом зафіксовано, зокрема, що на порушення п.44.1 ст.44, п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_3 за 2016 рік занижено чистий оподатковуваний дохід в сумі 410943,80 грн., в результаті чого підлягає донарахуванню податок на доходи фізичних осіб в сумі 73969,88 грн., пп.1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого підлягає донарахуванню військовий збір за 2016 рік в сумі 6164,16 грн.

Акт перевірки підписаний платником податків із запереченнями.

Письмові заперечення подані Головному управлінню ДФС У Рівненській області 19.07.2017 (а.с.19) та відхилені (а.с.20-21).

03.08.2017 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення №, яким ФОП ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 110954,82 грн., в т.ч. 73969,88 грн. за податковим зобов'язанням, та 36984,94 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.22) та №, яким ФОП ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору на загальну суму 7705,20 грн., в т.ч. 6164,16 грн. за податковим зобов'язанням, та 1541,04 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.24).

Податкові повідомлення-рішення оскаржувались позивачем в адміністративному порядку (а.с.26-27). Рішенням першого заступника Голови ДФС України №143/99-99-11-02-01-14 від 16.11.2017 скаргу платника залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення № та № від 03.08.2017 - без змін (а.с.28-31).

Надаючи правову оцінку оспорюваним податковим повідомленням-рішенням, суд виходить з наступного.

Контролюючим органом в акті перевірки від 12.07.2017 року констатовано, що перевіркою правильності визначення одержаного доходу від провадження підприємницької діяльності у 2015-2016 роках встановлено розбіжність за 2016 рік на суму 410943, 80 грн., яка виникла у зв'язку з не включенням ФОП ОСОБА_3 до складу доходу частини вартості товарно-матеріальних цінностей (поліпропіленові тканні мішки), ввезених на митну територію України згідно вантажно-митної декларації в погашення дебіторської заборгованості: ВМД №011131 від 02.08.2016 року на загальну суму 770952,80 грн.

В свою чергу, судом встановлено, що в січні 2015 року ФОП ОСОБА_3 було придбано контейнерну партію товару (поліпропіленові ткані мішки в кількості 475000 шт.) на умовах FОВ - Квіндао, порт Китаю (згідно з ІНКОТЕРМС) від виробника компанії LINYI SHUANGBAO PLASTIC Co. LTD на суму 37385 дол.США відповідно до умов договору №КВ-2 від 02.04.2012 року, комерційного інвойсу №UKRСН1139 від 22.01.2015 року. Оплата вартості поставленого товару підтверджується платіжним дорученням №03 від 16.03.2015 року (а.с.81-86). Перевезення вказаного товару згідно з Договором транспортного експедирування товару №СК-02 від 25.01.2015 року було здійснено компанією Greencarrier Freight Services Poland sp. від Циндао порт Китаю до порту Гдиня (Польща) морським транспортом та до м. Жешув, Польща (Rzeszow, Poland) автомобільним транспортом згідно з фактурою-інвойсом №102712 та актом приймання виконаних робіт №139 від 01.04.2015 року. Усі транспортні витрати на загальну суму 6128,81 дол.США були здійснені за рахунок ФОП ОСОБА_3 згідно з платіжними дорученнями №13 від 26.06.2015 року (а.с.87-90).Як свідчать матеріали справи, доставлений до м. Жешув (Польща) товар ФОП ОСОБА_3 продав (передав) компанії «GOMAR RZESZOW» за 43557,32 дол.США на умовах поставки DDP - Жешув, Польща (Rzeszow, Poland) товар на складі покупця (згідно з ІНКОТЕРМС) за договором купівлі-продажу мішків №G-2 від 10.04.2015 року відповідно до проформи інвойсу №UKRСН1139/1 від 20.04.2015 року на суму 4083,68 дол.США та проформи інвойсу №UKRСН1139/2 від 05.05.2015 року на суму 39473,64 дол.США. (а.с.91,93). Передача товару підтверджується складеними та підписаними сторонами актами приймання-передачі товару №UKRСН1139/1 від 20.04.2015 року та №UKRСН1139/2 від 05.05.2015 року (а.с.92,94). Компанія «GOMAR RZESZOW» здійснила неповну оплату отриманого товару, а саме: на загальну суму 37385,00 дол.США двома платіжними транзакціями, що підтверджується банківськими виписками на суму 20385 дол.США від 21.05.2015 року та на суму 17000 дол.США від 05.06.2015 року (а.с.95,96). У зв'язку з цим та з метою врегулювання взаємовідносин між ФОП ОСОБА_3 та компанією «GOMAR RZESZOW» було складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків №UKRCH1139 від 09.06.2015 року по поставці партії товару за Контрактом №G-2 від 10.04.2015 року, яким стверджено про заборгованість компанії «GOMAR RZESZOW» перед позивачем в розмірі 6172,32 дол.США.(а.с.97).

Судом також встановлено, що в лютому 2015 року ФОП ОСОБА_3 придбав у виробника компанії LINYI SHUANGBAO PLASTIC Co. LTD контейнерну партію товару (поліпропіленові ткані мішки в кількості 445000 шт.) на умовах FОВ - Квіндао, порт Китаю (згідно з ІНКОТЕРМС) на суму 39715 дол.США (договір №КВ-2 від 02.04.2012 року, комерційний інвойс №UKRСН1140 від 05.02.2015 року) (а.с.81-83, 98,99). Поставлений товар оплачений згідно з платіжним дорученням №03 від 03.04.2015 року (а.с.100). Перевезення даного товару згідно з договором транспортної експедиції товару №GК-02 від 25.01.2015 року було здійснено компанією Greencarrier Freight Services Poland sp. від Циндао порт Китаю до порту Гдиня (Польща) морським транспортом та до м. Жешув, Польща (Rzeszow, Poland) автомобільним транспортом згідно з фактурою інвойсом №102752 від 17.04.2015 року та актом приймання виконаних робіт №140 від 20.04.2015 року (а.с.101,102). Вартість перевезення становила 6558,31 доларів США., однак транспортні витрати були оплачені частково ФОП ОСОБА_3 згідно з платіжним дорученням №14 від 30.06.2015 року в сумі 3793,06 дол.США, у зв'язку з чим утворився борг ФОП ОСОБА_3 перед компанією Greencarrier Freight Services Poland sp. в сумі 2765,25 дол.США. (а.с.104). Доставлений до м. Жешув (Польща) товар ФОП ОСОБА_3 продав (передав) компанії «GOMAR RZESZOW» за 46321,50 доларів США на умовах поставки DDP - Жешув, Польща (Rzeszow, Poland) (згідно з ІНКОТЕРМС) за договором купівлі-продажу мішків №G-2 від 10.04.2015 року відповідно до проформи інвойсу №UKRСН1140 від 25.05.2015 року, про що також свідчить акт приймання-передачі товару №UKRСН1140 від 20.04.2015 року (а.с.105-106). Компанія «GOMAR RZESZOW» здійснила неповну оплату отриманого товару на суму 39715,00 дол.США, що підтверджується банківською випискою від 23.06.2015 року (а.с.107). А тому ФОП ОСОБА_3 та компанія «GOMAR RZESZOW» склали акт звірки взаємних розрахунків №UKRСН1140 від 09.06.2015 року по поставці товару за Контрактом №G-2 від 10.04.2015 року., яким ствердили заборгованість компанії «GOMAR RZESZOW» перед ФОП ОСОБА_3 в розмірі 6606,50 дол.США.

З долучених до матеріалів справи доказів також вбачається, що в березні 2015 року відповідно до договору купівлі-продажу №КВ-3 від 11.08.2014 року та додаткової угоди №1 від 02.03.2015 року, компанія «GOMAR RZESZOW» поставила ФОП ОСОБА_3 контейнерну партію товару (поліпропіленові ткані мішки в кількості 486000 шт.) на загальну суму 37819,40 дол.США, що також підтверджується інвойсом №UKRCH1138 від 02.03.2015 року та актом приймання-передачі товару №GK-1 від 02.03.2015 року (а.с.46-52). Перевезення вказаного товару згідно з Договором транспортного експедирування товару №СК-02 від 25.01.2015 року було здійснено компанією Greencarrier Freight Services Poland sp. від Циндао порт Китаю до порту Гдиня (Польща) морським транспортом та до м. Жешув, Польща (Rzeszow, Poland) автомобільним транспортом згідно з фактурою-інвойсом №102650 від 12.03.2015 року та актом приймання виконаних робіт №138 від 16.03.2015 року. Усі транспортні витрати на загальну суму 6519,33 дол.США були здійснені за рахунок ФОП ОСОБА_3 згідно з платіжними дорученнями №09 від 25.05.2015 року на суму 5096,25 дол.США та №10 від 25.05.2015 року на суму 1423,08 дол.США.(а.с.53-65). Як свідчать матеріали справи, а саме: договір купівлі-продажу мішків №G-2 від 10.04.2015 року, інвойс №KVL-1 від 14.04.2015 року на суму 6725,60 дол.США та проформа-інвойс №UKRСН1138/2 від 20.04.2015 року на суму 19390,79 доларів США, акти приймання-передачі товару №KVL-1 від 14.04.2015 року та №UKRСН1138/2 від 20.04.2015 року (а.с.66-72), частину доставленого до м. Жешув (Польща) товару ФОП ОСОБА_3 продав (передав) компанії «GOMAR RZESZOW» (на загальну суму 26116,39 дол.США в кількості 276000 шт.). При цьому, сторони узгодили, що відвантаженням товару на суму 26116,39 дол.США частково погашається борг ФОП ОСОБА_3 перед компанією «GOMAR RZESZOW» за отриманий товар в порту Циндао (Китай) за інвойсом №UKRCH1138 від 02.03.2015 року, що в подальшому було відображено в Акті звірки від 01.06.2015 року (а.с.80). Решта товару (в кількості 210000 шт. на суму 16515 дол.США) за договором купівлі-продажу №КВ-3 від 11.08.2014 року та інвойсом №UKRCH1138 від 02.03.2015 року ФОП ОСОБА_3 було ввезена в Україну через митний кордон на склад м.Рівне компанією «GOMAR» TRANSPORT & LOGISTICS, що підтверджується вантажно-митною декларацією №204050000/2015/004141 від 19.03.2015 року, фактурою на перевезення (від м.Жешув, Польща до м. Рівне, Україна) від 18.03.2015 року. Вказана частина товару була оплачена ФОП ОСОБА_3 платіжним дорученням №06 від 13.05.2015 року відповідно до проформи інвойса №UKRCH1138/1 від 02.03.2015 року (а.с.73-79). Судом встановлено, що витрати ФОП ОСОБА_3 на транспортно-експедиційні послуги компанії Greencarrier Freight Services Poland sp. в сумі 6519,33 дол.США за доставку товару від Циндао порт Китаю до порту Гдиня (Польща) морським транспортом та до м. Жешув, Польща (Rzeszow, Poland) автомобільним транспортом за домовленістю сторін були розподілені та визначені пропорційно: вартості товару поставленого компанії «GOMAR RZESZOW» згідно з інвойсом №KVL-1 від 14.04.2015 року та проформою Інвойсом №UKRСН1138/2 від 20.04.2015 року були включені до собівартості товару; вартості товару ввезеному в Україну згідно з проформою інвойсом №UKRСН1138/1 від 02.03.2015 року були включені до митної вартості товару при митному оформленні.Оскільки витрати ФОП ОСОБА_3 за транспортно-експедиційні послуги компанії Greencarrier Freight Services Poland sp. при відвантаженні товару компанії «GOMAR RZESZOW» не були відшкодовані покупцем, то сторонами було складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків №UKRСН1138 від 01.06.2015 року, відповідно до якого заборгованість компанії «GOMAR RZESZOW» перед ФОП ОСОБА_3 становить 4811,99 дол.США (а.с.80).

Таким чином, за результатами вказаних господарських відносин у компанії «GOMAR RZESZOW» виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 17590,21 дол.США., що підтверджується актами звірки взаємних розрахунків, долученими до матеріалів справи(а.с.119-120).

В квітні 2016 року ФОП ОСОБА_3, компанія «GOMAR RZESZOW» та компанія Greencarrier Freight Services Poland sp. склали та підписали акт звірки взаємних розрахунків та визначення боргу №01 від 05.04.2016 року, в якому сторонами було погоджено переуступку боргу позивача перед компанією Greencarrier Freight Services Poland sp. у розмірі 2765,25 дол.США на компанію «GOMAR RZESZOW», внаслідок чого борг компанії «GOMAR RZESZOW» перед ФОП ОСОБА_3 зменшився на суму 2765,25 дол.США та становив 14824,96 дол.США. (а.с.109-110).

Як встановлено судом, в липні 2016 року компанією «GOMAR RZESZOW» поставлено для ФОП ОСОБА_3 товар (тканні мішки) на загальну суму 29111 дол.США, що підтверджується комерційним інвойсом №UKRСН1148 від 25.07.2016 року на умові ЕХW склад «GOMAR RZESZOW» м. Жешув, Польща (Rzeszow, Poland), який був розмитнений ФОП ОСОБА_3 згідно з митною декларацією №204050002/2016/011131 від 02.08.2016 року та оприбуткований на склад за прибутковою накладною №24 від 02.08.2016 року (а.с.111-115).

Оскільки на дату отримання товару у компанії «GOMAR RZESZOW» перед позивачем був наявний борг у сумі 14824,96 дол.США, то останній здійснив оплату товару у розмірі 14286,04 дол.США, про що свідчить копія платіжного доручення №02 від 11.08.2016 року (а.с.118), тобто за мінусом боргу контрагента в сумі 14824,96 дол.США.

Після даної проплати сторони вчергове склали акт звірки взаємних розрахунків та визначення боргу №02 від 12.08.2016 року, відповідно до якого у кожного з них відсутня будь-яка заборгованість (а.с.116-117).

Відповідно до п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, регулюються статтею 177 Податкового кодексу України.

Так, згідно п.177.1 ст.177 Податкового кодексу України, доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п. 177.2 ст.177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

За приписами п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством; суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в п.п. 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

За приписами норм п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Висновки відповідача про порушення позивачем вищевказаних податкових норм зводяться до того, що ФОП ОСОБА_3 не включив до річної декларації за 2016 рік дохід у розмірі 410943,80 грн., що є частиною вартості товарно-матеріальних цінностей (поліпропіленових мішків), ввезених на митну територію України згідно вантажно-митної декларації №011131 від 02.08.2016, яку зараховано в рахунок погашення дебіторської заборгованості компанії «GOMAR RZESZOW» перед ФОП ОСОБА_3, що виникла ще у 2015 році.

При цьому актом перевірки констатовано, що в дохідній частині декларації за 2015 рік ФОП ОСОБА_3 не відображались операції щодо продажу компанії «GOMAR RZESZOW» тих контейнерних партій товару (поліпропіленових мішків), які були реалізовані їй за контрактами (договорами купівлі-продажу) №G-2 від 10.04.2015 та №КВ-3 від 11.08.2014 і по яких покупцем - компанією «GOMAR RZESZOW» не був здійснений розрахунок , а саме на суму 17590,21 дол.США (еквівалентом якої на 02.08.2016 було 410943,80 грн.).

Відповідно до цього, вказана операція, з огляду на вимоги п. 177.2 ст.177 Податкового кодексу України, не була відображена ФОП ОСОБА_3 і у витратній частині декларації за 2015 рік.

Даний факт, суд вважає встановленим, як з огляду на те, що в акті перевірки протилежного не зазначено, як і не зафіксовано про порушення позивачем вимог п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України при формуванні витратної частини декларації за 2015 рік - період, який також охоплено документальною плановою перевіркою, результати якої оспорюються.

Відповідно до цього, факт отримання позивачем у серпні 2016 році від компанії «GOMAR RZESZOW» товару на суму 17590,21 дол.США (410943,80 грн.), що була зарахована в рахунок погашення заборгованості даного нерезидента за поставлений йому у 2015 році за контрактами №G-2 від 10.04.2015 та №КВ-3 від 11.08.2014 товар, зумовив не лише збільшення загального оподатковуваного доходу ФОП ОСОБА_3 за 2016 рік, а й збільшення на аналогічну суму його витрат.

Ці витрати фактично понесені позивачем у 2015 році, однак через те, що вони безпосередньо пов'язані з отриманням позивачем доходів у 2016 році, - підлягають врахуванню при визначенні чистого оподаткованого доходу саме у 2016 році.

Оскільки різниця між виручкою і документально підтвердженими витратами за цими господарськими операціями буде рівнятися нулю, то база для нарахування позивачу податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік відсутня.

В силу вимог пунктів 1.6 та 1.7 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №395 від 14.03.2013, за результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби; факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів.

Всупереч цьому, в акті №470/17-00-13-09/НОМЕР_1 від 12.07.2017 року обставини визначення позивачем чистого оподаткованого доходу у 2016 році викладені однобоко, тобто без врахування тієї первинної документації, яка доводить існування у підприємця відповідної суми витрат, що безпосередньо пов'язана з отриманням такого доходу.

Відповідно до цього суд вважає висновки відповідача про порушення ФОП ОСОБА_3 положень п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України протиправними, безпідставними та необґрунтованими.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 03.08.2017 не відповідає встановленим у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України вимогам законності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а тому підлягає до скасування.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню № від 03.08.2017 року, суд зазначає наступне.

З 1 січня 2015 року набрали чинності зміни, внесені Законом України від 28.12.2014 №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» до Податкового кодексу України, в частині оподаткування військовим збором доходів фізичних осіб-підприємців.

Так, відповідно до п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України, а саме: фізична особа - резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні.

При цьому, об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст.163 Податкового кодексу України: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до п.п.164.1.3 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходу, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка проводить незалежну професійну діяльність згідно зі статтею 178 цього Кодексу.

Згідно п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Отже, військовий збір нараховується, утримується та перераховується із сум чистого доходу, який визначається виходячи із документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Зважаючи на те, що в ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість висновків податкового органу про заниження позивачем суми чистого оподатковуваного доходу за 2016 рік, підстави для донарахування ФОП ОСОБА_3 військового збору за 2016 рік також відсутні, а тому податкове повідомлення-рішення № від 03.08.2017 року підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У відповідності до ч.2 си.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень № та № від 03.08.2017 року.

При зазначених обставинах, вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення в повному обсязі, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи.

Згідно з ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області № від 03.08.2017, згідно з яким фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 110954,82 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області № від 03.08.2017, згідно з яким фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору на 7705,20 грн.

Присудити фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1186,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повне рішення суду складено 22 січня 2018 року.

Суддя Друзенко Н.В.