Справа № 583/2198/17
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08.02.2018 м. Київ К/9901/11105/18 583/2198/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Бившевої Л.І. (суддя-доповідач), Хохуляка В.В., Шипуліної Т.М. розглянув матеріали касаційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.08.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017 у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Сумській області про скасування вимог Головного управління ДФС у Сумській області, припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 25.01.2017 подала до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.08.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017.

Одночасно позивач заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження судових рішень в касаційному порядку та клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2017 у справі визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Бившева Л.І. (суддя-доповідач), Хохуляк В.В., Шипуліна Т.М.

Зі змісту статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю касаційної скарги вимогам цього Кодексу щодо форми і змісту касаційної скарги та строками її подання.

Касаційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без руху як така, що подана з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, а обставини, вказані у заяві про поновлення пропущеного строку, не підтверджені відповідними доказами; судовий збір не сплачено, а наведені у клопотанні обставини для звільнення від сплати судового збору є недостатніми для висновку про незадовільний майновий стан особи, яка подає касаційну скаргу, з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 14 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Відповідно до частини другої статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017) касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі (частина п'ятої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній на час постановлення ухвали суду апеляційної інстанції).

Приєднані до касаційної скарги матеріали підтверджують, що апеляційний перегляд ухвали суду першої інстанції здійснено у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участі ОСОБА_3 04.12.2017, а повний текст ухвали апеляційного адміністративного суду виготовлено 08.12.2017. Разом з тим, касаційну скаргу на судові рішення позивач подала 25.01.2018.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, ОСОБА_3 посилається на те, що повний текст ухвали суду апеляційної інстанції вона отримала 03.01.2018, проте через хворобу з 21.01.2017 касаційну скаргу подала з пропуском процесуального строку, встановленого законом, надаючи на підтвердження цих доводів копію висновку терапевта з медичної картки амбулаторного хворого, при цьому докази на підтвердження обставин щодо дати фактичного отримання судового рішення не надає (поштовий конверт тощо) та не наводить доводи щодо обставин, які унеможливили звернутися до суду до 21.01.2017 після отримання копії судового рішення апеляційної інстанції (03.01.2018).

Таким чином, вказані підстави пропуску строку касаційного оскарження через відсутність доказів є невмотивованими.

Згідно з частиною четвертою статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) за подання касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2018 рік встановлено у розмірі 1762,00 грн.

Між тим, позивач просить звільнити її від сплати судового збору за подання касаційної скарги, як малозабезпечену особу. На підтвердження вказаних обставин позивач надає копії довідки про доходи за місцем роботи (ЦРД "Калинка") за період з липня по грудень 2017 року у сумі 11 415,81 грн та банківської виписки ПАТ КБ "Приватбанк" по зарплатній картці/рахунку за період з 01.01.2014 - 04.11.2017 від 04.11.2017. Також позивач прикладає копію довідки міської ради, що вона мешкає з матір'ю, та копію довідки навчального закладу про те, що вона є студенткою 3-го курсу стаціонарної форми навчання на договірних умовах з 01.09.2016 по 30.06.2017.

Частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Додані позивачем до касаційної скарги документи, що на думку позивача підтверджують її незадовільний майновий стан, є недостатнім доказом, а свідчить про те, що скаржник отримує заробітну плату за основним місцем роботи з липня 2017 року. При цьому, дохід, одержаний за основним місцем роботи, не є виключним переліком доходів за джерелом отримання.

Таким чином, позивачу необхідно надати відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми нарахованих/виплачених їй доходів та утриманих податків за відповідний період, що надаються відповідним держаним податковим органом за заявою громадянина за місцем його реєстрації або у електронному вигляді з використанням електронного цифрового підпису.

Відповідно до частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VII) до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Зважаючи на наведене, касаційна скарга залишається без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції:

заяву, в якій вказати інші підстави для поновлення строку, та докази на підтвердження обставин, вказані у заяві про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження;

документ про доплату судового збору у встановлених законом порядку та розмірі або докази на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору;

касаційну скаргу, підписану належним чином (із зазначенням особистого підпису особи, яка подає касаційну скаргу, та її ініціалів та прізвища).

Керуючись статтею 332, підпунктом 14 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без руху.

Встановити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк

Т.М. Шипуліна