Справа № 826/23547/15
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 лютого 2018 року № 826/23547/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовомПриватного підприємства "Промбуд"
доДержавної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві
про скасування податкових повідомлень-рішень від 03.09.2015 № та № ,-

В С Т А Н О В И В:

Приватного підприємства "Промбуд" звернулося до суду з позовом, в якому позивач просить скасувати податкові повідомлення-рішення від 03.09.2015 № та № .

Позивач зазначає, що спірні рішення складені за результатами камеральної перевірки з питань своєчасності сплати податку на прибуток, якою встановлено, на думку відповідача, порушення строків сплати авансових внесків.

Однак, позивач зазначає, що ним своєчасно 09.09.2014 та 16.09.2014 були подані до банку відповідні платіжні доручення. У свою чергу банку повідомив позивача про невиконання зазначених платіжних доручень у зв'язку недостатністю коштів на кореспондентському рахунку банку. У зв'язку з цим позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про зобов'язання банку перерахувати кошти, який задовольнив позов та рішення суду залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій.

Надалі, як зазначає позивач, банк був віднесений до категорії неплатоспроможних та скасовано банківську ліцензію.

Позивач зазначає, що виконав всі умови щодо сплати авансового внеску та його не зарахування відбулось не з його вини, а відтак, позивач вважає протиправними рішення, якими до нього застосовано штрафні санкції.

Відповідач проти позову заперечував, з підстав викладених в Акті перевірки, зазначаючи, що позивачем несвоєчасно було сплачено авансові внески, вони не були своєчасно зараховані до бюджету, у зв'язку з чим вважає оскаржувані рішення про застосування штрафних санкцій законними та обґрунтованими.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва Літвінової А.І. від 19.10.2015 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судовий розгляд.

На підставі розпорядження керівника апарату суду про повторний автоматичний розподіл судових справ від 10.10.2017 року №5384 та відповідно до пункту 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду справу повторно автоматично розподілено на суддю Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіна О.А.

Ухвалою судді Кармазіна О.А. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду по суті на 19.12.2017.

З 15.12.2017 набрала чинності нова редакція КАС України, у зв'язку з чим слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в редакції з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

На підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 9 ст. 205 КАС України у судовому засіданні ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Відповідачем не надано заперечень проти позову.

Розглянувши подані матеріали, пояснення та заперечення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Сторонами не заперечується та не спростовується те, що за підсумками показників декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2013 підприємство зобов'язано сплачувати щомісячні авансові внески у розмірі 6 415,00 грн., а за підсумками показників декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2014 розмір щомісячних внесків становить 7 689,00 грн.

14.08.2015 ДПІ проведено камеральну перевірку ПП «Промбуд» за результатами якої складено акт № 4821.

Встановлено, що при граничному терміні сплаті податку на прибуток помісячно з 30.09.2014 по 30.06.2015 (а.с. 12-13) позивач допустив затримку сплати на 50, 20, 50, 19, 47, 17, 34, 48, 1718, 17, 9, 10, 14 днів сплату податкових зобов'язань на суми, визначені а.с. 12-13. ДПІ зазначається, що позивач порушує строки сплати авансових внесків з податку на прибуток, визначені п. 57.1. ПК України, відповідальність за що передбачена ст. 126 ПК України.

ДПІ прийнято податкове повідомлення рішення № від 03.09.2015, відповідно до якого за затримку на 50, 50, 48, 47, 34 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 8551,55 грн. підприємство зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 1 710,31 грн.

Крім того, ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № від 03.09.2015 відповідно до якого за затримку на 20, 19, 18, 17, 17, 17, 14, 10, 9 календарних днів сплати грошового зобов'язання в розмірі 51345 грн. зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 5 134,50 грн.

У даному випадку відповідачем не заперечується те, що нарахування податкових зобов'язань зумовлено тим, що до бюджету не надійшли платежі у розмірі 6 415 грн. (за серпень 2014, граничний строк 30.09.2014) та 6 415 грн. (за вересень 2014; граничний строк 30.10.2014), відносно сплати яких позивачем до ПАТ «АКБ «Київ» (далі - Банк) 09.09.2014 та 16.09.2014 були подані платіжні доручення № 3647, № 3657 (а.с. 20, 21), які не були виконані банком. Відносно того, що платіжні доручення не виконані Банком, до матеріалів справи надано лист Банку від 06.20.2014 (а.с. 22), в якому останній повідомляє, що кошти не перераховані у зв'язку з недостатністю коштів на кореспондентському рахунку Банку. При цьому, платіжні документи взяті для обліковування за позабалансовим рахунком № 9804 «Документи до рахунків клієнтів баку (крім фізичних осіб), що не виконані банком у встановлений законодавством України строк». З наявної інформації не вбачається відсутність коштів на рахунку позивача станом на дату ініціювання вищезгаданих платежів.

Вказані обставини невиконання Банком платіжних доручень позивача, щодо неперахування коштів до бюджету не з вини позивача, підтверджуються і обставинами, викладеними у рішенні Господарського суду м. Києва від 24.12.2014 у справі № 910/24498/14, яке залишено без змін згідно з постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2015.

Про обставини, за яких кошти не зараховані до бюджету, позивач повідомляв ДПІ листами від 19.09.2014, 30.12.2014, 01.07.2015.

Невиконання цих платежів у свою чергу зумовило зарахування наступних платежів, які вже здійснювались з рахунку в іншому Банку, в рахунок заборгованості, що виникла раніше, що і призвело до нарахування вищезгаданих сум штрафних санкцій.

У даному випадку сторонами не спростовується та не заперечується власне обов'язок сплати авансових внесків, їх належний розмір, визначений у платіжних дорученнях, граничний термін сплати. З матеріалів справи вбачається, що висновки акту перевірки та прийняті рішення по суті ґрунтується на тому, що вказані платежі не надійшли до бюджету.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - ПК України) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Сплата податків та зборів здійснюється в готівковій або безготівковій формі, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи (пункт 35.2 статті 35 ПК України).

За правилами пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов'язку, як передбачено пунктом 38.1 статті 38 ПК України, визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

У відповідності до пункту 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» від 05 квітня 2001 року №2346-III (далі - Закон №2346-III) переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатором переказу у розумінні пункту 1.15 цієї ж статті Закону вважається особа, яка на законних підставах ініціює переказ грошей шляхом формування та подання відповідного документа на переказ або використання електронного платіжного засобу.

Згідно з пунктом 22.4 статті 22 Закону №2346-III ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Що ж до проведення самого переказу грошей, то це є обов'язковою функцією, яку має виконувати платіжна система (пункт 1.29 статті 1 Закону №2346-III). Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями статті 32 зазначеного Закону, якою, зокрема, передбачено право отримувача на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

Відповідно до пункту 129.6 статті 129 ПК України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом №2346-III, з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Визначальним в даному випадку є те, з чиєї вини відбулося неповне внесення чи невнесення податку до бюджету.

Системний аналіз свідчить, що виконання платником обов'язку з перерахуванню в бюджет суми зобов'язання, а отже його сплата, пов'язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань.

За встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позивачем виконано у повному обсязі обов'язки, пов'язані із сплатою авансових внесків. Судом не встановлено порушень позивачем податкового законодавства при виконанні податкового обов'язку, пов'язаного із проведенням розрахунків з бюджетом за вищезгаданими платіжними дорученнями. Невиконання з вини Банку платежів та за відсутності вини позивача не може призводити до негативних наслідків для позивача. ДПІ у даному випадку протиправно не враховано вищезазначені обставини та приписи законодавства, що призвело до формування помилкових та протиправних висновків в акті перевірки та, відповідно, прийняття оскаржуваних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, тому вимоги позивача, у свою чергу, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями статтями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, ст. ст. 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 03.09.2015 № та № , прийняті ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві.

Присудити з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «ПРОМБУД» (код ЄДР 25586975; адреса: 02121, м. Київ, вул. Колекторна, 3) сплачений ним судовий збір у розмірі 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві (код ЄДР 39479227; адреса: 02068, м. Київ, вул. Кошиця, 3).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін