Справа № 821/64/18
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/64/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтовича І.І.,

при секретарі: Бондарчук О.О.,

за участю:

представника позивача - Малюк Є.В,

представника відповідача - Яцемирського С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Восток - Н"

до Державної фіскальної служби України

про визнання незаконними рішень та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати протиправними та скасувати рішення комісії ДФС України про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних №495428/37049649 від 28.12.2017 в реєстрації розрахунку коригування №1498 від 14.11.2017 та зобов'язати ДФС України здійснити реєстрацію розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №1498 від 14.11.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ "Торговий дім Восток - Н" засобами електронного зв'язку до Головного Управління ДФС у Херсонській області на реєстрацію надано розрахунок коригування до податкової накладної №1489 від 14.11.2017. Проте, в реєстрації зазначеної податкової накладної було відмовлено, та згідно першої квитанції було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію. 22.12.2017 через особистий кабінет електронного сервісу "електронний кабінет платника" Позивачем на виконання пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України позивачем на адресу ДФС України направлено письмові пояснення щодо підтвердження реальності здійснення господарських операцій по податковій накладній, реєстрацію якої зупинено. Однак, рішеннями комісії ДФС України від 28.12.2017 №495428/37049649 було відмовлено у реєстрації податкової накладеної №4798 від 14.11.2017. Проте, позивач вважає зазначене рішення відповідача необґрунтованими, оскільки прийняте з порушенням норм чинного законодавства, що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

12.01.2018 ухвалою суду відкрито спрощене провадження у даній справі та призначено до розгляду на 07.02.2018 о 10:00 год.

07.02.2018 ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача та відкладено розгляд справи на 13.02.2018 о 09:30 год. для надання часу відповідачу для подання відзиву на адміністративний позов.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав викладених в письмовому відзиві на адміністративний позов. Просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Розглянувши адміністративний позов, надані сторонами документи, заслухавши думку представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач у відповідності до вимог п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України по здійсненій операції з постачання продукції було складено податкову накладну №1498 від 14.11.2017 та направлено позивачем для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції №1 від 20.11.2017 зазначену податкову накладну прийнято, але її реєстрацію зупинено відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України.

На виконання пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України позивачем на адресу ДФС України направлено письмові пояснення щодо підтвердження реальності здійснення господарських операцій по податковій накладній, реєстрацію якої зупинено. Однак, рішеннями комісії ДФС України від 28.12.2017 №495428/37049649 було відмовлено у реєстрації податкової накладеної №4798 від 14.11.2017.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

За приписами пункту 74.2. статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29.12.2010 (далі іменується Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі змісту Квитанції від 20.11.2017 про реєстрацію податкової накладної від 14.11.07 №1498 вбачається, що ДФС України сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом №567.

З даного приводу суд зазначає, що контролюючим органом порушено норми підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки ним в зазначеній квитанції не зазначено конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі якого здійснено зупинення реєстрації податкової накладної від 14.11.2017 №1498

Такий висновок суду базується на тому, що фіскальним органом зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом №567. Натомість, підпункт 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Так, відповідно до пункту 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 (далі Критерії), моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Таким чином, фіскальний орган був зобов'язаний у квитанції чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв.

Суд зазначає, що визначення фіскальним органом конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 (далі Вичерпний перелік документів).

Так, відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів вичерпним переліком документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567, є:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

У квитанції від 20.11.2017, контролюючим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Таким чином, фіскальним органом в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (пункт 6 Критеріїв містить визначення двох різних критеріїв), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких затверджено наказом №567 від 13.06.2017 року (пункт 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 ПК України.

У порядку визначеному підпунктом 201.16.2 пункту 201.6 статті 201 ПК України, позивачем були надані до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області копії документів та пояснення №3 від 22.12.2017 по господарським операціям з ТОВ "Торгівельно - будівельний дім "ОЛДІ", а саме сканкопії: Договір поставки №3/8 від 01.07.2010, додаткова угода №2 від 09.01.2011, виписка по рахунку від 12.10.2017, видаткова накладна №172/052019 від 14.11.2017, довіреність №3869 від 13.11.2017, ТТН №46 від 14.11.2017, договір про перевезення вантажів та транспортно - експедиційне обслуговування №1014 від 10.10.2012, договір підряду №1 від 30.06.2010, акт приймання - передачі №10/10 за жовтень 2017 року, акт №УОУ-000144 від 31.10.2017, договір поставки №18/08/10 від 18.08.2010, видаткова накладна №137 від 09.10.2017. платіжне доручення №1085 від 13.10.2017, договір поставки №ТА 000044-12 від 21.01.2013, видаткова накладна №9651 від 30.10.2017, договір поставки №204 від 01.02.2016, видаткова накладна №493 від 01.11.2017, платіжне доручення №1182 від 02.11.2017, ТТН №493 від 01.11.2017, договір поставки №16/022 від 03.03.2016, видаткова накладна №4893 від 13.10.2017, платіжне доручення №1144 від 26.10.2017, договір поставки №1/15 від 09.01.2015, видаткова накладна №8633 від 09.10.2017, платіжне доручення №1232 від 10.11.2017, договір поставки №17/02-02 від 27.02.2017, видаткова накладна №467 від 03.08.2017, договір постачання б/н від 09.07.10, видаткова накладна №698 від 02.11.2017, ТТН №02/11-19 від 02.11.2017,договір постачання б/н від 03.02.2014, видаткова накладна №1872 від 02.11.2017, видаткова накладна №1876 від 02.11.2017,видаткова накладна №1877 від 02.11.2017, ТТН №02/11-03 від 02.11.2017, видаткова накладна №1878 від 02.11.2017, видаткова накладна №1879 від 02.11.2017, ТТН №02/11-04 від 02.11.2017, договір постачання б/н від 12.07.2010, видаткова накладна №1214 від 02.11.2017,видаткова накладна №1219 від 02.11.2017,ТТН №02/11-16 від 02.11.2017, видаткові накладні від 02.11.2017: №1215, №1220, №1221, №1222, №1223, №1224,№1225,№1226, №1227,ТТН №02/11 від 02.11.2017.

Згідно підпунктів а, б пункту 185.1 статті 185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів;

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

На підтвердження виконання господарських операцій між позивачем та ТОВ "Торгівельно - будівельний дім "ОЛДІ", суду надано наступні докази, а саме: Договір поставки №3/8 від 01.07.2010, додаткова угода №2 від 09.01.2011, виписка по рахунку від 12.10.2017, видаткова накладна №172/052019 від 14.11.2017, довіреність №3869 від 13.11.2017, ТТН №46 від 14.11.2017, договір про перевезення вантажів та транспортно - експедиційне обслуговування №1014 від 10.10.2012, договір підряду №1 від 30.06.2010, акт приймання - передачі №10/10 за жовтень 2017 року, акт №УОУ-000144 від 31.10.2017, договір поставки №18/08/10 від 18.08.2010, видаткова накладна №137 від 09.10.2017. платіжне доручення №1085 від 13.10.2017, договір поставки №ТА 000044-12 від 21.01.2013, видаткова накладна №9651 від 30.10.2017, договір поставки №204 від 01.02.2016, видаткова накладна №493 від 01.11.2017, платіжне доручення №1182 від 02.11.2017, ТТН №493 від 01.11.2017, договір поставки №16/022 від 03.03.2016, видаткова накладна №4893 від 13.10.2017, платіжне доручення №1144 від 26.10.2017, договір поставки №1/15 від 09.01.2015, видаткова накладна №8633 від 09.10.2017, платіжне доручення №1232 від 10.11.2017, договір поставки №17/02-02 від 27.02.2017, видаткова накладна №467 від 03.08.2017, договір постачання б/н від 09.07.10, видаткова накладна №698 від 02.11.2017, ТТН №02/11-19 від 02.11.2017,договір постачання б/н від 03.02.2014, видаткова накладна №1872 від 02.11.2017, видаткова накладна №1876 від 02.11.2017,видаткова накладна №1877 від 02.11.2017, ТТН №02/11-03 від 02.11.2017, видаткова накладна №1878 від 02.11.2017, видаткова накладна №1879 від 02.11.2017, ТТН №02/11-04 від 02.11.2017, договір постачання б/н від 12.07.2010, видаткова накладна №1214 від 02.11.2017,видаткова накладна №1219 від 02.11.2017,ТТН №02/11-16 від 02.11.2017, видаткові накладні від 02.11.2017: №1215, №1220, №1221, №1222, №1223, №1224,№1225,№1226, №1227,ТТН №02/11 від 02.11.2017.

Суд зазначає, що Рішення комісії від 28.12.2017 №495428/37049649 про відмову у реєстрації податкової накладеної №1498 від 14.11.2017, не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для його прийняття, а лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Проте, в рішенні не зазначено які саме документи з наданих позивачем складені з порушенням законодавства, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» №190 від 29.03.2017 (далі Постанова №190) установлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу ;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу ;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Таким чином, рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, як то надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, або ж надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Проте, оскаржуване рішення не містить чіткого визначення підстав для їх прийняття Комісією.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення є необґрунтованими, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій з контрагентом. Також, позивачем надано до суду відповідні первинні документи в підтвердження реальності здійсненої господарських операцій, на виконання якої складено податкову накладну №1498 від 14.11.2017.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Торгівельно - будівельний дім "ОЛДІ", та на те, що такі документи були надані контролюючому органу ДФС України, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної №1498 від 14.11.2017., у зв'язку з чим рішення комісії ДФС України від 28.12.2017 №495428/37049649 про відмову у реєстрації податкової накладної №1498 від 14.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 6 ,9, 12, 14, 44, 139, 241 - 246, 250 , 255 КАС України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних №495428/37049649 від 28.12.2017 в реєстрації розрахунку коригування №1498 від 14.11.2017.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України здійснити реєстрацію розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №1498 від 14.11.2017.

Стягнути з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Восток - Н" сплачений судовий збір в сумі 1762, 00 грн. (Одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.) шляхом безспірного списання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 16 лютого 2018 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8