Справа № 326/716/17 (2-а/310/126/17)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2017 рокусправа № 326/716/17 (2-а/310/126/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Сафронової С.В.

судді: Чепурнова Д.В. Мельника В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро за апеляційною скаргою Приморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 липня 2017 року у справі № 326/716/17 (2-а/310/126/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дії суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приморського об'єднаного управління ПФУ в Запорізькій області, мотивуючи свої вимоги наступним. З 11 серпня 2014 року ОСОБА_1 управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 01 квітня 2015 року позивачку було взято на облік в Управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області. На час призначення пенсії ОСОБА_1 обіймала посаду судді Торезького міського суду Донецької області. Указом Президента України від 07 квітня 2015 року № 203/2015 «Про переведення суддів» її переведено до Приморського районного суду Запорізької області на посаду судді. Наказом Приморського районного суду Запорізької області від 17 квітня 2015 року відповідно до вказаного Указу Президента України ОСОБА_1 зараховано до складу Приморського районного суду Запорізької області, де вона продовжує працювати на теперішній час. З 01 лютого 2016 року відповідач виплату призначеної позивачці пенсії припинив, посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року. Постановою Бердянського міськрайонного суду від 29 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року, позов ОСОБА_1 до УПФУ в Приморському районі Запорізької області задоволено, дії відповідача визнано протиправними, зобов'язано його поновити позивачці виплату з 01 лютого 2016 року призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Незважаючи на наявність вказаного судового рішення, відповідач знову з 01 січня 2017 року припинив позивачці виплату призначеної пенсії, посилаючись на ті самі підстави і обґрунтування. Листом від 19 травня 2017 року відповідач повідомив ОСОБА_1, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» внесено зміни до порядку призначення пенсій за віком на пільгових умовах і за вислугу років, а також тимчасово на період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року встановлено особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам незалежно від дати призначення пенсії. Згідно зі ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, під час роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії, зокрема, у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», пенсія не виплачуються. Даною частиною ст. 47 Закону також передбачено припинення виплат спеціальних пенсій (у період роботи на відповідних посадах) народним депутатам, державним службовцям, та прирівняним до них особам, суддям, прокурорам та іншим особам, на яких поширюється дія законів, зазначених у ст. 47 в новій редакції, тому тепер зазначені вище особи можуть отримувати або заробітну плату, або пенсію. З 01 січня 2016 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06 грудня 2016 року, відповідно до якого на період по 31 грудня 2017 року продовжено той саме тимчасовий порядок обмеження виплати пенсії працюючим пенсіонерам, зокрема особам, яким призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та які працюють на посадах і умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Вважає, що невиплатою призначеною відповідно до діючого законодавства пенсії порушує її конституційне право на володіння пенсією, гарантоване законодавством. Просила визнати протиправними дії відповідача щодо припинення їй з 01 січня 2017 року призначеної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та поновити її порушені права шляхом зобов'язання Приморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити позивачці виплату пенсії з 01 січня 2017 року.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 липня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Приморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Приморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення виплати ОСОБА_1 з 01 січня 2017 року призначеної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зобов'язано Приморське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити ОСОБА_1 виплату з 01 січня 2017 року призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач, Приморське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 липня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що постанова суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню в частині задоволення позовних вимог позивача у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи з причин порушення судом норм матеріального права, що призвело до невірного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що з 11 серпня 2014 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва. З 01 квітня 2015 року позивачку взято на облік в управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області.

Судом також встановлено, що на час призначення пенсії ОСОБА_1В обіймала посаду судді Торезького міського суду Донецької області. Указом Президента України від 07 квітня 2015 року № 203/2015 «Про переведення суддів» позивачку переведено до Приморського районного суду Запорізької області на посаду судді. Наказом Приморського районного суду Запорізької області від 17 квітня 2015 року відповідно до вказаного Указу Президента України ОСОБА_1 зараховано до складу Приморського районного суду Запорізької області.

Постановою Бердянського міськрайонного суду від 29 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року, позов ОСОБА_1 до УПФУ в Приморському районі Запорізької області задоволено, дії відповідача визнано протиправними, зобов'язано його поновити позивачці виплату з 01 лютого 2016 року призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з листом Приморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 19 травня 2017 року № 8/с-11, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року внесено зміни до порядку призначення пенсій за віком на пільгових умовах і за вислугу років, а також тимчасово на період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року встановлено особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам незалежно від дати призначення пенсії. При цьому тимчасовий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам не стосується 4 категорії громадян, а саме - інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи, учасників бойових дій, членів сімей загиблих (померлих) військовослужбовців (незалежно від виду пенсії та закону, за яким призначена пенсія). Згідно із ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, під час роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), на посадах, які дають право на призначення пенсії, зокрема, у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» пенсія не виплачується. Вказаною нормою передбачено припинення виплат спеціальних пенсій (у період роботи на відповідних посадах) народним депутатам, державним службовцям та прирівняним до них особам, суддям, прокурорам і іншим особам, на яких поширюється дія законів, зазначених у ст. 47 в новій редакції. Таким чином, вищезазначені особи можуть отримувати або заробітну плату, або пенсію. З 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року, яким продовжено особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам щодо пенсійного забезпечення. З 01 січня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року, відповідно до якого особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам продовжено до 31 грудня 2017 року. Таким чином, особи, які працюють на спеціальних посадах (крім інвалідів І та ІІ групи та інвалідів війни ІІІ групи, учасників бойових дій), не мають права на пенсійне забезпечення з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2017 року. В лютому 2016 року пенсійну справу ОСОБА_1 приведено у відповідність до чинного законодавства, виплату пенсії призупинено з 01 лютого 2016 року. Вважає дії відповідача правомірними.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно було відмовлено у відновленні виплат позивачу призначеної пенсії у зазначені позивачем періоди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено забезпечення суддів та передбачена виплата суддівської винагороди. Суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з положеннями ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на час призначення позивачці пенсії за віком) пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини змінилось.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI від 09.07.2003 викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується.

Аналогічні зміни також внесено до положень ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень вищезазначеного Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширювався на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії. Згідно п. 1 Прикінцевих положень Закону №213-VІІІ цей Закон набрав чинності з 01.04.2015 р.

Крім того, з 01.01.2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VІІІ від 24.12.2015 р., яким було продовжено особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам у період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р.

Згідно з ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (зі змінами, внесеними Законом України №911-VIII, які набрали чинності з 01.01.2016) було передбачено, що тимчасово, у період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Законупоновлюється.

Крім того, статтею 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» було встановлено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про прокуратуру», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи щомісячне довічне грошове утримання виплачується у повному розмірі.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/довічне грошове утримання призначаються, зокрема відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Однак, 08.06.2016 року Конституційним Судом України прийнято рішення №4-рп/2016 (справа №1-8/2016), яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення:

- частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 року у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року;

- абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 року у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24.12.2015;

- пункту 5 розділу III Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 р. в частині скасування з 01.06.2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, рішенням Конституційного Суду України №4-рп/2016 від 08.06.2016 року було визнано неконституційною заборону виплати пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 особам, які працюють на окремих посадах, у тому числі на посаді судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Оскільки до 01 червня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не прийнято, з указаного дня норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних Законів ("Про Прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів" та інші), є скасованими. Тобто, правові норми, які надавали право особі, яка працює на посаді державного службовця, судді та інших визначених посадах, на призначення пенсії або щомісячного довічного утримання, припинили дію, починаючи з 01 червня 2015 року.

Таким чином, починаючи з указаної дати на позивача не поширюються встановлені частиною першою статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції Закону від 02 березня 2015 року №213-VIII) обмеження щодо виплати пенсії, адже з 01 червня 2015 року робота на займаній ним посаді не дає права на призначення йому пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачень спеціальними Законами.

Тому, виходячи з вищезазначених норм, з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року та з 20 грудня 2016 року по 31 грудня 2016 року відсутні правові підстави для невиплати позивачу пенсії за віком.

З 01 січня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року, відповідно до якого особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам продовжено до 31 грудня 2017 року.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень та заперечуючи проти адміністративного позову не виконав покладений на нього ч. 2 ст. 71 КАС України обов'язок.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 липня 2017 року у справі № 326/716/17 (2-а/310/126/17) відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог Приморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області -без задоволення.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 липня 2017 року у справі № 326/716/17 (2-а/310/126/17) - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник