Справа № 804/7000/17
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 р. Справа № 804/7000/17

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді членів колегії - суддів при секретарі судового засідання Конєвої С.О. Прудника С.В., Голобутовського Р.З. Карімовій Ю.Р.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Адоніс Дніпро» до Державної фіскальної служби України про скасування рішень відповідача від 03.10.2017р., від 04.10.2017р., від 05.10.2017р. та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26.10.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю «АДОНІС ДНІПРО» звернулося з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України та просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмови в такій реєстрації, а саме:

- рішення від 05.10.2017 року №207473/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 15.09.2017 року №38 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207472/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 15.09.2017 року №37 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207480/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 15.09.2017 року №35 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207800/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 15.09.2017 року №8 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207965/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 14.09.2017 року №32 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207721/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 14.09.2017 року №31 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 04.10.2017 року №204348/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 14.09.2017 року №17 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 03.10.2017 року №201165/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 13.09.2017 року №20 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207802/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 12.09.2017 року №30 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207794/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 12.09.2017 року №7 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 03.10.2017 року №201162/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 11.09.2017 року №10 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207833/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 11.09.2017 року №9 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 03.10.2017 року №201161/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 08.09.2017 року №16 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 04.10.2017 року №204349/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 08.09.2017 року №15 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207479/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 06.09.2017 року №42 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207832/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 06.09.2017 року №45 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207831/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 06.09.2017 року №29 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207834/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 05.09.2017 року №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207792/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 04.09.2017 року №44 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207486/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 04.09.2017 року №43 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207830/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 04.09.2017 року №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207828/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 01.09.2017 року №6 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207829/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 01.09.2017 року №5 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №208077/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 01.09.2017 року №4 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207827/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 01.09.2017 року №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ «АДОНІС ДНІПРО», а саме:

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 15.09.2017 року №38;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 15.09.2017 року №37;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 15.09.2017 року №35;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 15.09.2017 року №8;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 14.09.2017 року №32;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 14.09.2017 року №31;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 14.09.2017 року №17;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 13.09.2017 року №20;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 12.09.2017 року №30;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 12.09.2017 року №7;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 11.09.2017 року №10;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 11.09.2017 року №9;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 08.09.2017 року №16;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 08.09.2017 року №15;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 06.09.2017 року №42;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 06.09.2017 року №45;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 06.09.2017 року №29;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 05.09.2017 року №1;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 04.09.2017 року №44;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 04.09.2017 року №43;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 04.09.2017 року №3;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 01.09.2017 року №6;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 01.09.2017 року №5;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 01.09.2017 року №4;

- податкову накладну ТОВ "АДОНІС ДНІПРО" від 01.09.2017 року №2.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконання п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України позивачем було складено податкові накладні №№2,4,5,6 від 01.09.2017р., №№3,43,44 від 04.09.2017р., №1 від 05.09.2017р., №№29,42,45 від 06.09.2017р., №№15,16 від 08.09.2017р., №№9,10 від 11.09.2017р., №№7,30 від 12.09.2017р., №20 від 13.09.2017р., №№17,31,32 від 14.09.2017р., №№8,35,37,38 від 15.09.2017р. та надіслано їх для реєстрації в ЄРПН. Проте реєстрацію зазначених податкових накладних було зупинено з підстав виявлення невідповідності обсягу постачання обсягам придбання по товарах згідно до УКТ ЗЕД:8507 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію зазначених податкових накладних у ЄРПН. На виконання вимог п.п. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України позивачем були надані повідомлення з доданням копій підтверджуючих документів, проте позивачем були отримані оспорювані рішення про відмову у реєстрації вищевказаних податкових накладних з підстав того, що надані копії документів складені з порушенням законодавства та/або є недостатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Позивач вважає такі рішення відповідача протиправними та просить скасувати їх з підстав того, що у порушення п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України відповідачем не було зазначено у квитанціях ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких затверджено наказом Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017р. За таких обставин позивач вважає, що за умови наявності у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарських операцій, та те, що такі документи були надані відповідачу, останній не мав правових підстав для відмови позивачеві у реєстрації в ЄРПН складених податкових накладних. Позивач обґрунтовує також свої позовні вимоги і рішеннями Європейського суду з прав людини та просить суд зобов'язати відповідача зареєструвати в ЄРПН зазначені податкові накладні, що буде саме дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Представник позивача 13.12.2017р. подав заяву про розгляд даної справи без його участі у порядку письмового провадження (а.с. 45 том 2).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, на вимогу суду заперечень не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином 29.11.2017р., що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням (а.с. 44 том 2).

За приписами ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, подану представником позивача заяву про розгляд справи без його участі у письмовому провадженні, належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи у відповідності до вимог ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України, строки розгляду та вирішення справи, встановлені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити спір за відсутності сторін, у порядку письмового провадження, за наявними у справі доказами відповідно до вимог ч. 4, ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наданих суду документів колегією суддів встановлені наступні обставини у справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АДОНІС ДНІПРО» зареєстровано як юридичну особу 26.05.2015р. за адресою: 52005, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, смт. Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, буд. 48А, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

У вересні 2017р. ТОВ «АДОНІС ДНІПРО» (Продавець) було продано товар ТОВ «АБРИС ДНІПРО» на підставі договору №15/04-Пр від 15.04.2016р., ТОВ «ДЕЛІНГ» на підставі договору купівлі-продажу №1606/16 від 16.06.2016р., ТОВ «АМПЕР-ОПТ» на підставі договору поставки №2612/16 від 26.12.2016р. та ТОВ «ШАНС» на підставі договору купівлі-продажу №2411/15 від 24.11.2015р., що підтверджується копіями відповідних договорів та видаткових накладних (а.с. 94-132,134-136,138-142,142-146 том 1).

Згідно до вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України, позивачем були оформлені за вказаними господарськими операціями по зазначеним договорам податкові накладні вказані вище, що підтверджується копіями вказаних податкових накладних (а.с. 16-40 том 1).

Вказані податкові накладні 26.09.2017р. та 28.09.2017р. були надіслані позивачем для реєстрації у встановленому законодавством порядку у ЄРПН та згідно копій квитанцій реєстрацію податкових накладних було зупинено з підстав того, що у них виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 8507 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п. "в" п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017р. №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу (а.с. 41-65 том 1).

В період з 27.09.2017р. по 29.09.2017р. з метою проведення реєстрації вказаних податкових накладних позивачем було надано контролюючому органу повідомлення разом з копіями договорів та документів, що підтверджують реальність здійснення операцій по зупиненим податковим накладним, які були отримані контролюючим органом 27.09.2017р., 28.09.2017р. та 29.09.2017р., що підтверджується Квитанціями №1 наявними в матеріалах справи (а.с. 66-93 том 1).

Відповідачем були прийняті оспорювані рішення про відмову у реєстрації у ЄРПН податкових накладних, поданих позивачем, з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію ПН/РК, що підтверджується їх копіями (а.с. 147-171 том 1).

Позивач оспорює вищевказані рішення комісії ДФС України щодо відмови у реєстрації у ЄРПН податкових накладних позивача, просить визнати їх протиправними та скасувати посилаючись на те, що у порушення п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України відповідачем не було зазначено у квитанціях ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких затверджено наказом Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017р. За таких обставин позивач вважає, що за умови наявності у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарських операцій, та того, що такі документи були надані відповідачу, останній не мав правових підстав для відмови позивачеві у реєстрації в ЄРПН складених податкових накладних.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

За приписами п. 74.2 статті 71 ПК України визначено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних далі - ЄРПН) забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування (далі - ПН/РК) критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких ПН/РК в ЄРПН.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій і завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики - п.74.3 ст.74 ПК України.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010р.(далі - Порядок №1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно до п. 12 вказаного Порядку №1246 після надходження ПН/РК до ДФС в автоматизованому режимі здійснюються їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності ПН/РК затвердженому формату (стандарту); чинності цифрового електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких ПН/РК; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію ПН/РК, платником податку на момент складання та реєстрації таких ПН/РК; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для ПН/РК, що реєструються після 1 липня 2015р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації ПН/РК з такими ж реквізитами; відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації ПН/РК.

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України згідно яких реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України у разі відповідності такої ПН/РК сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України у разі зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає ( в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої ПН/РК. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються: а)порядковий номер та дата складення ПН/РК; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації ПН/РК; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої ПН/РК в ЄРПН.

Так, пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567, містить у собі визначення двох різних критеріїв, а саме:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у ПН/РК, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку обсягу різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017р. в отриманих ПН/РК, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у ПН/РК, зареєстрованих з 01 січня 2017р. в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу УІ Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Аналізуючи вказані вище норми, можна дійти висновку про те, що, здійснюючи моніторинг ПН/РК, контролюючі органи зобов'язані, у разі зупинення реєстрації ПН/РК, у Квитанції №1 зазначати конкретний вид із двох вищенаведених критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації ПН/РК, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567.

Разом з тим, як свідчить зміст копій Квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних, поданих позивачем, відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України з підстав відповідності вказаної податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567, вказані Квитанції не містять зазначення конкретного із двох критеріїв, визначених п.6, достатніх для зупинення реєстрації у ЄРПН вказаних податкових накладних (а.с. 41-65 том 1).

Зазначення ж у вказаних Квитанціях та віднесення до п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків вказаних податкових накладних з підстав того, що у ній виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах з УКТ ЗЕД:8507 є безпідставним, з огляду на те, що наведені причини не віднесено до переліку критеріїв оцінки ступеня ризиків, які визначені у п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що зупинення контролюючим органом реєстрації вказаних вище податкових накладних у ЄРПН є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам вищенаведеного податкового законодавства, суперечить вказаним нормам з урахуванням того, що, зупиняючи реєстрацію вказаної податкової накладної, орган ДФС не визначив у Квитанціях конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, визначеного п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567 в порушення вимог п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України.

Також судом враховується і те, що не визначення контролюючим органом конкретного виду критерію, який встановлений п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567 прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017р. №567 (далі - Вичерпний перелік документів Наказу №567).

Так, відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу №567, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН у розмірі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017р. №567:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договору, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договору, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантажування продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором або/законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Таким чином, із аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податку вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом ДФС конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, визначених у п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567.

Також, слід зазначити, що контролюючим органом ДФС у Квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних було запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 ст. 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017р. №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу (а.с. 41-65 том 1).

Разом з тим, проаналізувавши зміст вказаного Вичерпного переліку документів Наказу №567, колегія суддів приходить до висновку про те, що вимога контролюючого органу ДФС щодо надання Таблиці даних платника податків, яка передбачена п. 4 наказу №567 суперечить вимогам вищенаведеного Вичерпного переліку, оскільки вказаний Вичерпний перелік документів Наказу №567 не містить взагалі пункту 4.

Разом з тим, пункт 4 міститься у Критеріях оцінки ступеня ризиків Наказу №567, яким передбачено порядок надання платниками податків інформації за встановленою формою щодо обміну документами між платниками податків та контролюючими органами в електронному вигляді засобами електронного зв'язку.

Таким чином, не визначення контролюючим органом у Квитанціях про зупинення реєстрації у ЄРПН податкових накладних конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, передбачених у п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567, вказівка контролюючого органу ДФС про необхідність надання платником документів, які не передбачені Вичерпним переліком документів Наказу №567, зазначення у відповідних Квитанціях причин зупинення реєстрації ПН/РК, які не відповідають п.6 вказаних Критеріїв, свідчить про порушення контролюючим органом вимог податкового законодавства, а як наслідок, протиправність дій контролюючого органу щодо зупинення реєстрації ПН/РК у ЄРПН.

У відповідності до підпункту 201.16.1 п.201.16 ст. 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій ПН/РК. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику ( підпункт 201.16.3 п.201.16 ст.201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію ПН/РК в ЄРПН; відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 ПК України.

Так, позивачем у порядку, визначеному п.п. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України були надані повідомлення та копії документів, що підтверджують продаж товару за договором поставки №05-1/16 від 23.05.2016, укладеного між ТОВ «АБРИС ДНІПРО» та позивачем, договорами №ЭД 7/17 від 14.08.2017р. та №ЭД 5/17 від 12.05.2017р., укладеного між ТОВ «ЕДВЄЙС» та позивачем, договором поставки №ДНС16ФМ від 01.09.2016р., укладеного між ТОВ «Феромаг» та позивачем, договором на виготовлення продукції №12/07-15 від 22.07.2015р., укладеного між ТОВ «Геніус Прінт» та позивачем, договором купівлі-продажу №1007/15 від 10.07.2015р., укладеного між ТОВ «Торговий Дім Енергостройінвест» та позивачем, договором поставки №66 від 24.07.2017р., укладеного між ТОВ «МЕТАЛ-МАРКЕТ» та позивачем, договором №170104/1 від 04.01.2017р., укладеного між ТОВ «Енджой Інвест» та позивачем, договором поставки №612/16 від 06.12.2016р., укладеного між ТОВ «ПАЛЛЕТ-СЕРВІС ДНЕПР» та позивачем, договором поставки №160/20/1 від 20.07.2016р., укладеного між ППТЗ «Хімсистема-фарм» та позивачем, договорами №12/12/15 від 21.12.2015р. та №26-ВКБ-15/ДС від 20.07.2015р., укладеного між ТОВ «ВЕСТА КАР БАТЕРИ» та позивачем, які були отримані контролюючим органом 27.09.2017р., 28.09.2017р. та 29.09.2017р., про що свідчать копії Квитанцій №1 (а.с. 66-93, 172-250 том 1, а.с. 1-23 том 2).

Разом з тим, контролюючим органом ДФС, були прийняті оспорювані рішення про відмову у реєстрації у ЄРПН вказаних вище податкових накладних з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію ПН/РК відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017р. №190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову у такій реєстрації" (далі - постанова КМУ №190) (а.с. 147-171 том 1).

Вивчивши зміст вказаних оспорюваних рішень, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, а також і копії документів наданих позивачем, що підтверджують виконання господарських операцій, оформлених позивачем за податковими накладними, а також проаналізувавши і зміст вищенаведеного нормативно-правового акту, який був підставою для прийняття вказаного вище рішення, колегія суддів приходить до висновку, що оспорюване рішення не відповідає вимогам вищевказаної постанови КМУ №190, є протиправним, виходячи з наступного.

Абзацом 1 постанови КМУ №190 встановлено, що комісія ДФС приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу ДФС протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у ПН/РК.

Згідно до абз.2 постанови КМУ №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації ПН/РК є:

- не надання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.6 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію ПН/РК.

Аналізуючи вказані норми, можна дійти висновку, що у разі прийняття рішення контролюючим органом про відмову у реєстрації у ЄРПН ПН/РК контролюючий орган у відповідному рішення повинен зазначити чіткі підстави для прийняття рішення про відмову та зазначити, які саме документи складені з порушенням вимог законодавства, а яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію у ЄРПН ПН/РК.

Разом з тим, зі змісту оспорюваних рішень вбачається, що вказані рішення органу ДФС є не обґрунтованими та не містять чітких посилань на підстави, які слугували причинами для прийняття оспорюваних рішень про відмову контролюючого органу ДФС зареєструвати податкові накладні у ЄРПН з урахуванням наданих позивачем письмових пояснень та документів, які підтверджують господарські операції за вказаними податковими накладними, оскільки вказані рішення не містять доводів та обґрунтувань відносно того, що надані документи складені з порушенням законодавства якого саме не зазначено, як не зазначено і документу, який складено з порушенням законодавства, а яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.

Задовольняючи позовні вимоги позивача про визнання протиправними оспорюваних рішень, колегія суддів також виходить із того, що оспорювані рішення є актами індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозахисний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме: індивідуальних справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, як свідчить зміст оспорюваних рішень, вказані рішення контролюючого органу ДФС не відповідають критеріям чіткості, обґрунтованості та зрозумілості актів індивідуальної дії, породжують їх неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податку виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився без поважної причини та не надав жодних доказів правомірності прийняття оспорюваних рішень з урахуванням обставин встановлених судом та доказів наданих позивачем.

Тоді як, позивачем у позовній заяві надано достатньо доказів та наведено підстав, які свідчать про протиправність оспорюваних рішень відповідача у відповідності до вимог ст. 69-71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що обставини, які слугували прийняттю оспорюваних рішень є неправомірними та не обґрунтованими, спростовуються вищенаведеними доказами, а тому є такими, що прийняті не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), у зв'язку з чим позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування оспорюваних рішень підлягають задоволенню.

Також колегія суддів приходить до висновку, що підлягають і задоволенню похідні позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача зареєструвати в ЄРПН податкові накладні, подані позивачем, з урахуванням того, що судом встановлено протиправність оспорюваних рішень та належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб'єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов'язань представників влади, як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи №R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Адміністративний суд під час розгляду справи та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського Суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013р. №7 суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень суб'єкта владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень за межами перевірки за названими критеріями.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з пунктом 2 ч. 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

За приписами пункту 2 ч. 2 ст. 162 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Окрім того, і за приписами підпункту 201.16.4 пункту 201.16 ст.201 ПК України визначено, що ПН/РК, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної ПН/РК в ЄРПН.

Так, у першому випадку, податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС.

У другому випадку, податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Таким чином, нормами ПК України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Також слід зазначити, що за приписами ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom), п.п. 28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Таким чином, з урахуванням наведеної судової практики, колегія суддів приходить до висновку, що задоволення позовних вимог позивача про зобов'язання Державну фіскальну службу України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні, подані позивачем є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Державної фіскальної служби України на користь позивача судові витрати позивача по сплаті судового збору понесені позивачем згідно платіжних доручень №2870 від 12.10.2017р. у розмірі 1600 грн. 00 коп. та №2871 від 12.10.2017р. у розмірі 1600 грн. 00 коп. (а.с. 3,4 том 1).

Керуючись ст.ст. 2 - 10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АДОНІС ДНІПРО" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень відповідача від 03.10.2017р., від 04.10.2017р., від 05.10.2017р. та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України, а саме:

- рішення від 05.10.2017 року №207473/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 15.09.2017 року №38 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207472/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 15.09.2017 року №37 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207480/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 15.09.2017 року №35 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207800/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 15.09.2017 року №8 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207965/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 14.09.2017 року №32 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207721/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 14.09.2017 року №31 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 04.10.2017 року №204348/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 14.09.2017 року №17 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 03.10.2017 року №201165/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 13.09.2017 року №20 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207802/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 12.09.2017 року №30 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207794/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 12.09.2017 року №7 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 03.10.2017 року №201162/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.09.2017 року №10 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207833/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.09.2017 року №9 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 03.10.2017 року №201161/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 08.09.2017 року №16 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 04.10.2017 року №204349/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 08.09.2017 року №15 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207479/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 06.09.2017 року №42 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207832/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 06.09.2017 року №45 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207831/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 06.09.2017 року №29 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207834/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 05.09.2017 року №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207792/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 04.09.2017 року №44 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207486/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 04.09.2017 року №43 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207830/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 04.09.2017 року №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207828/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 01.09.2017 року №6 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207829/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 01.09.2017 року №5 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №208077/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 01.09.2017 року №4 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- рішення від 05.10.2017 року №207827/39803003 про відмову в реєстрації податкової накладної від 01.09.2017 року №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Львівська площа,8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, подані Товариством з обмеженою відповідальністю "АДОНІС ДНІПРО" (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, буд. 48А, ), а саме:

- податкову накладну від 15.09.2017 року №38;

- податкову накладну від 15.09.2017 року №37;

- податкову накладну від 15.09.2017 року №35;

- податкову накладну від 15.09.2017 року №8;

- податкову накладну від 14.09.2017 року №32;

- податкову накладну від 14.09.2017 року №31;

- податкову накладну від 14.09.2017 року №17;

- податкову накладну від 13.09.2017 року №20;

- податкову накладну від 12.09.2017 року №30;

- податкову накладну від 12.09.2017 року №7;

- податкову накладну від 11.09.2017 року №10;

- податкову накладну від 11.09.2017 року №9;

- податкову накладну від 08.09.2017 року №16;

- податкову накладну від 08.09.2017 року №15;

- податкову накладну від 06.09.2017 року №42;

- податкову накладну від 06.09.2017 року №45;

- податкову накладну від 06.09.2017 року №29;

- податкову накладну від 05.09.2017 року №1;

- податкову накладну від 04.09.2017 року №44;

- податкову накладну від 04.09.2017 року №43;

- податкову накладну від 04.09.2017 року №3;

- податкову накладну від 01.09.2017 року №6;

- податкову накладну від 01.09.2017 року №5;

- податкову накладну від 01.09.2017 року №4;

- податкову накладну від 01.09.2017 року №2.

Стягнути з бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м.Київ, Львівська площа, 8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНІС ДНІПРО» (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, буд. 48А, ) - судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 200 грн. 00 коп. (три тисячі двісті грн. 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови, або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Суддя Суддя С.О. Конєва С.В. Прудник Р.З. Голобутовський