Справа № 826/11559/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 лютого 2018 року № 826/11559/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Борсуковській А.О.,

за участю представників сторін:

представника позивача: Яковенко Н.О., Горбатенка Ю.В.,

представника відповідача: Мазири Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЛГ Смарт Енерджі»

до Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення № від 17.07.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "ЛГ Смарт Енерджі" (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві визнання протиправним та скасування рішення № від 17.07.2017 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав на те, що відповідачам безпідставно застосовано до позивача спірним податковим повідомленням-рішенням штрафні санкції та нараховано пеню за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску, без урахування всіх фактичних обставин.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши на те, що позивачем належним чином не виконувались вимоги статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а саме - єдиний внесок за період з 01.03.2014 року по 25.05.2017 року сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку, у звязку з чим прийнято спірне рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування позивачем до останнього застосовано штраф у розмірі 21904,26 грн. за період з 01.03.2014 року по 30.12.2014 року, 61284,98 грн. за період 21.01.2015 року по 25.05.2017 року, а також нараховано пеню у розмірі 8 299,81 грн., про що прийнято рішення від 17.07.2017 року №.

Вказане рішення, прийняте відповідачем у зв'язку з порушенням за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування позивачем до останнього застосовано штраф у розмірі, на його думку, вимог частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог вказує на те, що у нього існує подвійне нарахування по Єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за січень 2013 року, оскільки перший раз позивачем подано звіт за січень 2013 року в електронному вигляді 14.02.2013 року та був прийнятий з попередженням щодо таблиці 6. На вимогу Управління пенсійного фонду України, з урахуванням зауважень, позивачем була подана звітність за цей же період, у зв'язку з чим відбулося подвійне нарахування зобов'язань по Єдиному соціальному внеску за січень 2013 року.

Як свідчать матеріали справи, позивач 25.12.2015 року звернувся до відповідача з листом №25/12/15-02 від 25.12.2015 року про існування подвійного нарахування за січень 2013 року з проханням вжити заходів для вирішення питання щодо зняття подвійного нарахування по звіту за січень 2013 року, проте відповіді надано не було.

Станом на травень 2017 року подвійне нарахування по Єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за січень 2013 року не було анульовано.

У подальшому позивач звернувся з листом № 11/07/17-03 від 11.07.2017 року до Центрального обласного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з проханням надати інформацію щодо наявності подвійно нарахованого зобов'язання по Єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за січень 2013 року (згідно таблиці 1 звіту), а саме: надати інформацію про прийняття звіту за січень 2013 року та підтвердити його зарахування до бази даних ОССВ2 - 14.02.2013 року, на які були списані платежі за січень 2013 року та надати картку особового рахунку з деталізацією нарахувань та сплати єдиного внеску помісячно за період з січня 2013 року по вересень 2013 року.

Відповідно до листа Центрального обласного управління Пенсійного фонду України у м. Києві №41912/13 від 25.07.2017 pоку, згідно даних відділу платежів до пенсійної системи повідомляємо про те, що позивачем подано звіт за січень 2013 року Таблиця 1 Додатку 4 "Звіт про суми нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" 13.02.2013 року № 32088 з нарахуванням заробітної плати у розмірі 74 300,00 грн. з нарахованою сумою єдиного внеску в розмірі 30 358,98 грн., який був завантажений до електронної бази даних нарахування та сплати єдиного соціального внеску та враховано до особового рахунку платника.

Згідно Закону України від 04 липня 2013 року № 406-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, з проведенням адміністративної реформи" адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування 30.09.2013 року передано до Міністерства доходів та зборів України, у зв'язку з чим, управлінням, станом на 30.09.2013 року передано сальдо рахунків платника єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині недоїмки, штрафів, пені та авансових платежів у розмірі переплати - 31 466,78 грн. по особовому рахунку (ЄВ за найманих працівників).

Одночасно зазначаємо, що звіт за січень 2013 року поданий 13.02.2013 року № 32088 знаходиться в технологічному стані "з помилками", який вважається "не актуальний" та поданий повторно 28.02.2014 року за № 753815 до ДПІ в Оболонському районі м. Києва має статус "Без помилок" та являється актуальним.

Також, відповідно до картки особового рахунку позивача щодо нарахування Єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 року по 30.09.2013 року (додаток до листа ЦОУ ПФУ у м. Києві №41912/13 від 25.07.2017 року) у позивача відсутня будь-яка недоїмка зі сплати Єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за січень 2013 року.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 10.07.2010 року №2464-VІ.

Повноваження щодо адміністрування єдиного податку, згідно з законами України від 04 липня 2013 року №404-VІІ "Про внесення змін до Податкового Кодексу України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи та від 04 липня 2013 року №406-VІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи", передано Міністерству доходів та зборів України.

Статтею 1 Закону визначено поняття "єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", зокрема, це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Платниками єдиного внеску, згідно з частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Одним із обов'язків платника податків є обов'язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. ( пункт 1 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування").

Відповідно до частин сьомої, восьмої, одинадцятої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць. У пункті 10 тієї ж статті передбачено, що у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки Пенсійного фонду - днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або Державним казначейством України суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок Пенсійного фонду.

Частиною третьою статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Як вбачається з матеріалів справи, за фактом не виконання позивачем встановленого обов'язку щодо своєчасної сплати єдиного соціального внеску, податковим органом на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", прийнято рішення № від 17.07.2017 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Водночас судом встановлено, що за період звітний період - січень 2013 року, позивачем двічі подано звіт по Єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що призвело до його подвійного нарахування.

Крім того, згідно картки особового рахунку платника єдиного внеску щодо нарахування Єдиного соціального внеску за період з 01.01.2013 року по 30.09.2013 року у позивачем відсутня будь-яка недоїмка зі сплати єдиного соціального внеску за січень 2013 року.

З огляду на викладене, доводи відповідача про несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 01.03.2014 року по 25.05.2017 року є безпідставними, а відтак нарахування штрафних санкцій та пені - протиправним.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, а також доводи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЛГ Смарт Енерджі» задовольнити.

Скасувати рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 17.07.2017 року №.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЛГ Смарт Енерджі» () сплачений ним судовий збір у розмірі 1600,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві ().

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом десяти днів.

Суддя Є.В. Аблов