Справа № 346/4950/17
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"19" лютого 2018 р. Справа № 346/4950/17

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Панікар І.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Печеніжинської селищної ради об'єднаної територіальної громади про визнання бездіяльності неправомірною та зобов"язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

30.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся у Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Печеніжинської селищної ради об'єднаної територіальної громади про визнання бездіяльності неправомірною та зобов"язання до вчинення дій.

31.10.2017 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області відкрито провадження по справі.

10.01.2018 року ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області на підставі пункту 10 частини 1 Розділу VII "Перехідних положень" Кодексу адміністративного судочинства справу передано на розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

14.02.2018 року адміністративна справа за № 346/4950/17 надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями передана на розгляд судді Панікару І.В.

Приписами пункту 3 частити 1 та частини 13 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Пунктом 8 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено зазначення, переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

Відповідно до пункту 11 даної процесуальної норми в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Приписами частини 8 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (частина 8 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинсва України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобовязаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно частини 2 статті 94 даного Кодексу письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частиною 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Враховуючи наведені положення, судом встановлено, що позивач оскаржує бездіяльність Печиніжинської селищної ради об'єднаної територіальної громади виходячи зі змісту листа відповіді № ч-194/02-29 від 13.09.2012 року Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області. Таким чином, ОСОБА_2 пропущено строк звернення до суду визначений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для поновлення строку на звернення до суду позивачем в позовній заяві не наведено, та не надано належних доказів щодо підстав пропущення такого строку. Водночас в порушення пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем в позовній заяві не зазначено: повне найменування відповідача, місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв'язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти.

Окрім того, в позовній заяві позивач просить про звільнення від сплати судового збору не вказавши на визначені законом підстави для такого звільнення. Окрім того, належних доказів на звільнення від сплати судового збору позивачем не надано, натомість позивач надав не належним чином засвідчену ксерокопію пенсійного посвідчення, з якої не можливо встановити відомості, які б стосувались пільг щодо сплати судового збору.

Вищезазначене, на думку суду, не є обгрунтованим та належним доказом на звільнення сторони від сплати судового збору, таким чином позивачем не сплачено судовий збір за подання адміністративного позову.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

На момент подання позовної заяви статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік, який вступив в дію з 01.01.2018 року, встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року складає 1 762 гривні.

Статтею 4 Закону України Про судовий збір встановлені ставки судового збору, згідно положень частини 2 якої за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином при зверненні ОСОБА_1 до адміністративного суду з даним адміністративним позовом в якому визначено одну позовну вимогу немайнового характеру, судовий збір повинен становити 704,80 гривні.

Водночас позивачем письмові докази, що додані до позовної заяви, не засвідчені підписом позивача на відповідність оригіналу із зазначенням дати такого засвідчення та у разі відсутності у нього оригіналу, не зазначено його місцезнаходження. Зокрема належним чином не засвідчені: копія трудової книжки, копія паспорта, копія пенсійного посвідчення.

Окрім цього, позивачем в позовній заяві не зазначено власне письмове підтвердження про те що ним не подано іншого позову(позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, чим порушено пункт 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам, визначеним статтею 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 13 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно частини 2 статті 169 Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В зв'язку з вищевикладеним, згідно з вимогами статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу десятиденний строк для усунення вищевказаних недоліків, який обчислювати з дня вручення копії даної ухвали.

На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 161 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Печеніжинської селищної ради об'єднаної територіальної громади про визнання бездіяльності неправомірною та зобов"язання до вчинення дій - залишити без руху.

Надати позивачу п'ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення вказаних недоліків.

Роз'яснити, що в разі неусунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде повернена.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Панікар І.В.