Справа № 9901/438/18
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

Київ

19.02.2018 П/9901/438/18 9901/438/18
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової Р.Ф., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

16 лютого 2018 року до Верховного Суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - КДКП) з такими позовними вимогами: рішення КДКП за №220дп-17 від 25 жовтня 2017 року про закриття дисциплінарного провадження щодо першого заступника Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3. скасувати, керівника КДКП зобов'язати провести нове, повноцінне розслідування даного дисциплінарного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення відповідача прийняте без належного дослідження фактів, викладених у дисциплінарній скарзі позивача щодо вчиненого прокурором ОСОБА_3 дисциплінарного проступку.

За змістом частини четвертої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні, зокрема, справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. Особливості розгляду цієї категорії спорів визначено у статті 266 КАС України.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за цим позовом суд виходить з такого.

За частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини третьої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини першої статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист (абзац перший пункту 4.1 Рішення).

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, обгрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Позивач стверджує що відповідними діями прокурора були порушені його права, за захистом яких, шляхом притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, позивач звернувся до КДКП як до органу державної влади, наділеного повноваженнями на прийняття відповідного рішення. Оскільки відповідач такого рішення не прийняв і не захистив право позивача, він звернувся за захистом порушеного права до суду.

Так, у позовній заяві ОСОБА_2 зазначив про те, що першим заступником керівника Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3, як виконуючим обов'язки керіника цієї прокуратури, надано вказівку іншому прокуророві (ОСОБА_4.) не здійснювати прийом громадян згідно затвердженого графіку прийому та видалено з офіційного стенду у приміщенні прокуратури години прийому громадян даним прокурором, у зв'язку з чим йому та іншим особам вчинено перешкоди потрапити на прийом громадян.

За частиною десятою статті 131 Конституції України відповідно до закону в системі правосуддя утворюються органи та установи для забезпечення добору суддів, прокурорів, їх професійної підготовки, оцінювання, розгляду справ щодо їх дисциплінарної відповідальності, фінансового та організаційного забезпечення судів.

За змістом статті 44 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII) дисциплінарне провадження щодо прокурорів здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

За частиною першою статті 45 Закону №1697-VII дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Частиною другою статті 45 Закону №1697-VII встановлено, що право на звернення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів розміщує на своєму веб-сайті рекомендований зразок дисциплінарної скарги.

Відповідно до частини п'ятої статті 48 Закону №1697-VII у разі відсутності підстав для накладення на прокурора дисциплінарного стягнення Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів своїм рішенням закриває дисциплінарне провадження.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону №1697-VII прокурор може оскаржити рішення, прийняте за результатами дисциплінарного провадження, до адміністративного суду або до Вищої ради правосуддя протягом одного місяця з дня вручення йому чи отримання ним поштою копії рішення.

Отже, з наведеного вище правового регулювання висновується, що оскарженню, зокрема, у судовому порядку підлягають ті рішення КДКП, які прийнято за результатами дисциплінарного провадження і право на таке оскарження має прокурор (стосовно якого подано дисциплінарну скаргу) як суб'єкт цього дисциплінарного провадження. Особи, за дисциплінарною скаргою яких КДКП приймає рішення у визначеному Законом №1697-VII порядку, не є суб'єктами дисциплінарного провадження і за Законом № 1697-VII не наділені правом на оскарження рішень КДКП як за результатами дисциплінарного провадження.

У зв'язку з наведеним вище, з огляду на те, що позивачем фактично реалізоване передбачене законом право звернутись до уповноваженого суб'єкта владних повноважень з дисциплінарною скаргою стосовно прокурора, а також з огляду на факт розгляду цієї скарги уповноваженим органом, стверджувані заявником порушення КДКП його суб'єктивних прав не можна вважати обґрунтованими і такими що дійсно порушують його індивідуальні охоронювані законом права та/або інтереси.

ОСОБА_2 має право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу виключно у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Обраний позивачем спосіб захисту, зокрема оскарження рішення КДКП про закриття дисциплінарного провадження стосовно прокурора, жодним чином не вплине на реалізацію чи відновлення його права на звернення громадян до державних органів.

Крім того, спірне рішення, незважаючи на те, що його прийнято у зв'язку з дисциплінарною скаргою заявника, не створює для останнього жодних юридичних прав та/чи обов'язків, а з огляду на завдання дисциплінарного провадження і правовий статус КДКП у цих правовідносинах, відтак рішення цього органу не може порушувати особистих прав та/або інтересів заявника.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на обставини, у зв'язку з якими ОСОБА_2 звернувся до адміністративного суду і наведене вище правове регулювання цих правовідносин суд вважає, що у відкритті провадження у справі за цим позовом слід відмовити.

Керуючись статтями 22, 170, 241-243, 248, 256, 266, 295 КАС Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Копію даної ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами не пізніше наступного дня після її постановлення.

Роз'яснити, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Суддя Р.Ф.Ханова