Справа № 826/2137/18
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

09 лютого 2018 року м. Київ № 826/2137/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Власенкової О.О. в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1
до треті особиКиївської обласної державної адміністрації Забірська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Боярська міська рада Києво-Святошинського району Київської області
про визнання протиправним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації від 11.01.2018 №7 «Про затвердження висновку Київської облдержадміністрації щодо відповідності Конституції та законам України проектів рішення «Про добровільне об'єднання територіальних громад» .

Водночас позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного розпорядження до закінчення розгляду справи по суті та набрання рішенням по справі законної сили.

Вищевказаним розпорядженням затверджено висновок Київської облдержадміністрації щодо відповідності Конституції та законам України проектів рішень Боярської міської ради та Забірської сільськрї ради Києво-Святошинського району Київської області "Про добровільне об'єднання територіальних громад" щодо добровільного об'єднання територіальних громад міста Боярка та села Забір'я в Боярську об'єднану територіальну громаду з адміністративним центром у м.Боярка, схвалених рішеннями Боярської міської ради від 21.12.2017 №39/1234, Забірської сільської ради від 22.12.2017 №384.

Необхідність забезпечення позову вмотивована тим, що у разі звернення Київської обласної державної адміністрації до Центральної виборчої комісії для прийняття рішення про призначення перших виборів матиме місце невідворотність і неможливість громади села Забір'я відновити порушений стан своїх прав та захистити своє волевиявлення.

Невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить виконання рішення суду та ефективний захист конституційних прав позивача та територіальної громади села Забір'я в цілому та, як наслідок, зумовить необхідність подання позивачем до суду нових позовів, що призведе до втрат часу для захисту порушених прав.

Вирішуючи клопотання по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною другою цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина четверта статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України).

Розглядаючи та вирішуючи заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Суд звертає увагу на те, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з'ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв'язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Під час розгляду вищевказаного клопотання судом не встановлено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Таким чином, перевіривши зазначені в заяві позивача про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з'ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, які уже містяться у матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заяви та про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись статтями 150-154, 241, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.О. Власенкова