Справа № 821/677/17
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/677/17

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І. Час і місце ухвалення: 14:50, м.Херсон Дата складання повного тексту: 23.06.2017р.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

за участю секретаря Шепель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до прокуратури Херсонської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

03.05.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до прокуратури Херсонської області, в якому, з урахуванням заяви про зміну підстав адміністративного позову від 13.06.2017 року, просив: скасувати наказ прокурора Херсонської області від 27.03.2017 року №108к про притягнення до дисциплінарної відповідальності, яким позивача звільнено з посади заступника керівника Каховської місцевої прокуратури Херсонської області та з органів прокуратури; поновити ОСОБА_2 на посаді заступника керівника Каховської місцевої прокуратури Херсонської області в органах прокуратури; стягнути з прокуратури Херсонської області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.03.2017 року по день поновлення на посаді в органах прокуратури.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 19.06.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 06.07.2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, обґрунтовану порушенням судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також не повним з'ясуванням судом обставин справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що службове розслідування проведено відповідачем з порушенням вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань (перевірок) в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 24.09.2014 року №104. Зокрема: комісія здійснювала службове розслідування за фактами, які не були підставою для його призначення; позивача не ознайомлено з наказами про внесення змін до наказу №252 від 02.12.2016р. в частині складу комісії; прокурор Херсонської області від позивача особисто письмових пояснень не отримував.

Також, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції, погоджуючись з висновком службового розслідування щодо доведеності фактів, які перевірялися, не звернув увагу, що всі докази це фактично матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, яким остаточну оцінку має надати суд за результатами судового розгляду кримінального провадження.

У зв'язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 19.06.2017 року та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Прокуратура Херсонської області подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що ОСОБА_2 помилково тлумачить положення Інструкції №104 та Дисциплінарного статуту прокуратури України. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників справи, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 з 24.07.2012р. працював в органах прокуратури України, 25.07.2012р. прийняв Присягу працівника прокуратури.

Наказом прокурора Херсонської області «Про проведення службового розслідування за фактом вчинення корупційного правопорушення заступником керівника Каховської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_2» від 02.12.2016р. №252, з урахуванням змін до нього, внесених наказами від 09.12.2016р. №256 та від 10.03.2017р. №58, призначено проведення службового розслідування за фактом вимагання та отримання 01.12.2016р. заступником керівника Каховської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_2 неправомірної вигоди. Створено комісію для проведення службового розслідування.

Наказом від 05.12.2016р. №633 ОСОБА_2 тимчасово відсторонено від виконання службових обов'язків.

За результатами службового розслідування складено висновок від 24.03.2017р., згідно якого факти протиправних дій ОСОБА_2, порушення ним Присяги працівника прокуратури, вимог прокурорської етики, вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів в його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, порушення правил поводження з ключовими документами і носіями, вживання алкогольних напоїв на робочому місці, використання в особистих цілях службового автотранспорту та виданого для нього пального, негідної поведінки під час відвідування громадського місця, що зашкодило його репутації та авторитету прокуратури, а також недоброчесності, знайшли своє підтвердження.

Наказом прокурора Херсонської області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 27.03.2017р. №108к ОСОБА_2 звільнено з посади заступника керівника Каховської місцевої прокуратури Херсонської області та з органів прокуратури за грубі систематичні порушення вимог Закону України «Про прокуратуру», Інструкції щодо поводження з ключовими документами і носіями, Присяги працівника прокуратури, Правил прокурорської етики, вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури.

Не погодившись із звільненням з займаної посади та органів прокуратури, ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду про визнання протиправним та скасування наказу «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 27.03.2017р. №108к.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що в ході розгляду справи відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо прийняття наказу від 27.03.2017р. №108к, висновки службового розслідування знайшли своє підтвердження. При цьому, суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання позивача на порушення прокуратурою Херсонської області порядку проведення службового розслідування, зазначивши, що його проведено відповідачем з дотриманням вимог Дисциплінарного статуту прокуратури України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 06.11.1991р. №1796-ХІІ, та Інструкції про порядок проведення службових розслідувань (перевірок) в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 24.09.2014р. №104, тобто в межах та у спосіб, передбаченими чинними на момент виникнення спірних правовідносин нормативно-правовими актами.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (в редакції, чинній на момент прийняття позивачем присяги) особи, вперше призначені на посади помічників прокурорів, прокурорів управлінь, відділів, слідчих прокуратури, приймають «Присягу працівника прокуратури» такого змісту:

«Я, (прізвище, ім'я, по батькові) вступаючи на службу в прокуратуру, присвячую свою діяльність служінню Українському народові і Українській державі та урочисто присягаю:

неухильно додержуватися Конституції, законів та міжнародних зобов'язань України;

сумлінним виконанням своїх службових обов'язків сприяти утвердженню верховенства права, законності та правопорядку;

захищати права і свободи людини та громадянина, інтереси суспільства і держави;

постійно вдосконалювати свою професійну майстерність, бути принциповим, чесно, сумлінно і неупереджено виконувати свої обов'язки, з гідністю нести високе звання працівника прокуратури.

Усвідомлюю, що порушення присяги несумісне з подальшим перебуванням в органах прокуратури».

Таким чином, в основу поведінки працівника прокуратури закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. При цьому, складаючи Присягу, працівник прокуратури бере на себе не тільки певні службові зобов'язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Робота на посадах в органах прокуратури передбачає підвищену відповідальність перед Державою та суспільством, а тому вимоги щодо поведінки працівників прокуратури є більш суворими і, в першу чергу, вимагають від таких осіб суворо додержуватись та поважати вимоги закону та правила суспільного життя.

Отже, як порушення Присяги так і звільнення за порушення присяги можуть мати місце лише тоді, коли працівник прокуратури скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків. Тобто, звільнення за порушення присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту прокуратури України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 06 листопада 1991 року №796-XII (далі по тексту Дисциплінарний статут), працівники прокуратури повинні мати високі моральні якості, бути принциповими і непримиренними до порушень законів, поєднувати виконання своїх професійних обов'язків з громадянською мужністю, справедливістю та непідкупністю. Вони повинні особисто суворо додержуватися вимог закону, виявляти ініціативу в роботі, підвищувати її якість та ефективність і сприяти своєю діяльністю утвердженню верховенства закону, забезпеченню демократії, формуванню правосвідомості громадян, поваги до законів, норм та правил суспільного життя.

Будь-які порушення прокурорсько-слідчими працівниками законності та службової дисципліни підривають авторитет прокуратури, завдають шкоду інтересам держави та суспільства.

Згідно з приписами статті 8 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення до прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури застосовується за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків або за проступок, який порочить його як працівника прокуратури.

Статтею 9 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарними стягненнями є: 1) догана; 2) пониження в класному чині; 3) пониження в посаді; 4) позбавлення нагрудного знаку Почесний працівник прокуратури України; 5) звільнення; 6) звільнення з позбавленням класного чину.

За змістом статті 11 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню вини та тяжкості проступку. Прокурор, який вирішує питання про накладення стягнення, повинен особисто з'ясувати обставини проступку та одержати письмове пояснення від особи, яка його вчинила. В разі необхідності може бути призначено службову перевірку; з метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного правопорушення, або невиконання вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» за поданням спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції за рішенням керівника особи, яка вчинила таке правопорушення, проводиться службове розслідування відповідно до порядку проведення службового розслідування в органах прокуратури України

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ прокурора, який оголошується працівнику під розписку. Копія наказу додається до особової справи. З наказом можуть бути ознайомлені працівники відповідної прокуратури. Накази Генерального прокурора України, в необхідних випадках, доводяться до відома особового складу органів прокуратури України (стаття 13 Дисциплінарного статуту).

Оскільки припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності особи, яка вчинила діяння, несумісне з посадою, тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності повинен бути не меншим, ніж під час звільнення за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Передумовою звільнення особи за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов'язаного зі здійсненням службової діяльності, з підстав порушення Присяги, мають бути встановлені внаслідок ретельного службового розслідування (перевірки).

Підстави та порядок проведення службових розслідувань (перевірок) в органах прокуратури України визначено Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань (перевірок) в органах прокуратури України, затвердженою наказом Генерального прокурора України від 24.09.14р. №104 (далі - Інструкція №104).

Так, відповідно до п.п. 3.5 Інструкції службове розслідування (перевірка) проводиться у строк не більше одного місяця з дня його призначення.

Згідно п.п.3.6 Інструкції №104 до проведення службового розслідування (перевірки) не може залучатися безпосередній керівник або підлеглі працівники особи, щодо якої його призначено, а також працівники прокуратури, заінтересовані у результатах службового розслідування (перевірки).

При виникненні таких обставин голова комісії упродовж доби повинен повідомити про це керівника органу прокуратури, який призначив службове розслідування (перевірку), без припинення його проведення.

Відповідно до п.п. 5.6 Інструкції №104 на керівника, який призначив службове розслідування (перевірку) покладено обов'язок у триденний строк розглянути клопотання особи, стосовно якої проводиться службове розслідування (перевірка), про відвід голови або членів комісії та надати письмове повідомлення про прийняте рішення.

Особи, які беруть участь у проведенні службового розслідування (перевірці) в межах наданих їм повноважень мають право, відповідно до п. 6.1.2 Інструкції №104, викликати працівників прокуратури, інших осіб, які обізнані або мають відношення до обставин, що стали підставою для призначення службового розслідування (перевірки), й одержувати письмові або усні пояснення, а також документи, які стосуються службового розслідування (перевірки). У разі відмови працівника прокуратури, стосовно якого проводиться службове розслідування (перевірка), надавати пояснення, складати відповідний акт; розглядати та вирішувати заяви і клопотання осіб, стосовно яких проводиться розслідування (перевірка).

Пунктом 8 Інструкції №104 визначено питання, які підлягають з'ясуванню під час проведення службового розслідування (перевірки).

Зокрема мають бути з'ясовані обставини події, у зв'язку з якою проводиться службове розслідування (перевірка), час, місце, спосіб, наслідки тощо; правомірність дій працівників прокуратури, що призвели до події чи безпосередньо передували їй; наявність чи відсутність у діянні або бездіяльності працівника прокуратури ознак кримінального, корупційного правопорушення, інших ганебних вчинків, порушень Присяги працівника прокуратури і Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, які дискредитують їх як працівників прокуратури та шкодять авторитету органів прокуратури, їх мотиви; обставини, що пом'якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності працівника прокуратури; характеристика особи, що вчинила порушення.

Як вбачається з висновку службового розслідування від 24.03.2017р. проведеним прокуратурою Херсонської області службовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_2, будучи наділеним повноваженнями керівника органу прокуратури та процесуальним керівником у кримінальному провадженні, вступив в позаслужбові стосунки з особами, діяльність яких досліджувалася в указаному провадженні, з метою одержання від них неправомірної вигоди за вчинення в їх інтересах дій щодо не притягнення до кримінальної відповідальності та не перешкоджання здійснюваній ними господарській діяльності. Після отримання неправомірної вигоди в розмірі 300 000 грн. ОСОБА_2 затримано в порядку ст.208 КПК України.

Також, службовим розслідуванням встановлено факти вживання ОСОБА_2 алкогольних напоїв на робочому місці та негідної поведінки у позаробочий час. Зокрема, 09.09.2016р. під час відвідування громадського закладу «Імперія», розташованого в смт. Нижні Сірогози Херсонської області, ОСОБА_2 допущено неетичне поводження та нецензурні висловлювання у стані алкогольного сп'яніння. Такі дії зашкодили його репутації та авторитету прокуратури.

Під час перебування на посаді заступника керівника Каховської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_2 систематично використовував в особистих цілях закріплений за місцевою прокуратурою службовий автомобіль ВАЗ 21102 та видане для нього пальне для поїздок у неробочий час з смт. Нижні Сірогози до м.Херосна та навпаки.

Також, зазначено, що в порушення вимог Інструкції щодо поводження з ключовими документами і носіями, ОСОБА_2 допущено доступ до свого особистого електронного цифрового ключа доступу до Єдиного реєстру досудових розслідувань і не подано усну або письмову заяву про його блокування на час відпустки.

За висновками службового розслідування, вказані події набули негативного суспільного резонансу та завдали шкоди авторитету органів прокуратури України.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 визнав факт вживання ним алкогольних напоїв на робочому місці в день працівника прокуратури 01.12.2016р. При цьому, наявність в його діях інших, зафіксованих висновком службового розслідування від 24.03.2017р., порушень, позивач заперечував та зазначав, що службове розслідування проведено не повно та його зміст складають висновки та посилання на докази, які містяться в кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, яке було застосовано до ОСОБА_2, визначено виходячи з кожного вчиненого ним проступку в їх сукупності.

Посилання позивача на наявність в матеріалах службового розслідування документів з кримінального провадження, суд не вважає визначальним, оскільки в даному випадку цей факт жодним чином не впливає на перевірку обґрунтованості підстав для службового розслідування та його висновків. Суд вважає, що комісія вправі отримувати і давати оцінку будь яким доказам та фактам, які встановлені як ними так і наявні в матеріалах кримінального провадження. Жодних заборон, щодо можливості використання документів з матеріалів кримінального провадження не має.

Апелянт помилково ототожнює процедури доведення фактів скоєння дисциплінарного проступку та вчинення кримінального правопорушення. Звільнення позивача мало місце не у зв'язку з обвинуваченням його у вчиненні злочину, а з підстав, установлених в ході службового розслідування.

Закон України «Про прокуратуру» не містить положень про притягнення до дисциплінарної відповідальності виключно внаслідок винесення обвинувального вироку суду, тобто після притягнення до кримінальної відповідальності, що є різними видами відповідальності.

З аналізу Висновку службового розслідування вбачається, що у ході службового розслідування було з'ясовано наявність (відсутність) питань, які передбачено вимогами п. 8 Інструкції № 104.

Щодо доводів апелянта про те, що Комісія вийшла за межі наданих їй повноважень та здійснювала службове розслідування за фактами, які не були підставою для його призначення, то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки пунктом 8 Інструкції №104 передбачено необхідність з'ясування під час проведення службового розслідування не лише обставин події, у зв'язку з якою проводиться службове розслідування (перевірка), а й наявність чи відсутність у діянні або бездіяльності працівника прокуратури інших ганебних вчинків, порушень Присяги працівника прокуратури і Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, які дискредитують їх як працівників прокуратури та шкодять авторитету органів прокуратури.

Також, необґрунтованими колегія суддів вважає посилання апелянта на ст.62 Конституції України та відсутність обвинувального вироку в кримінальному провадженні, оскільки відсутність або наявність в діях позивача складу злочину, не є предметом розгляду в цій справі, а кримінальна справа, що слухається в загальному суді відносно позивача, не може свідчити про відсутність підстав для проведення службового розслідування, так як такою перевіркою встановлюється наявність чи відсутність проступку, порушення Присяги чи професійної етики, а не наявність/відсутність складу злочину. Ці ж обставини не перешкоджають також прийняттю рішення у даній справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що його не було ознайомлено з наказами прокурора Херсонської області №256 від 09.12.2016р. та №58 від 10.03.2017р., якими внесено зміни до наказу про проведення службового розслідування №252 від 02.12.2016р. щодо складу Комісії. Однак, під час розгляду справи позивач не зазначав наявності у нього обґрунтованих сумнівів щодо об'єктивності будь-кого з членів Комісії, які проводили службове розслідування. До того ж, колегія суддів враховує, що вимогами Інструкції №104 не передбачено обов'язку відповідача письмо ознайомлювати працівника, стосовно якого проводиться службове розслідування, з наказами про внесення змін до наказу про проведення службового розслідування.

Пунктом 7.1 Інструкції №104 передбачено право особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, отримувати інформацію про склад комісії. Докази позбавлення ОСОБА_2 такого права в матеріалах справи відсутні.

Крім цього, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 помилково тлумачить положення ст.11 Дисциплінарного статуту з посиланням на те, що прокурор Херсонської області, який видав оскаржуваний наказ, не отримував особисто від позивача письмових пояснень ані під час службового розслідування, ані під час прийняття рішення за результатами службового розслідування. Матеріалами справи підтверджено, що перед затвердженням 24.03.2017р. висновку за результатами службового розслідування прокурором Херсонської області особисто з'ясовано обставини проступку ОСОБА_2 та забезпечено одержання під час службового розслідування письмових пояснень останнього.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та надана їм належна правова оцінка. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення та скасування постанови від 19 червня 2017 року суд апеляційної інстанції не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, 316, 321, 322, 325, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12.02.2018р.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко