Справа № 826/8579/16
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 лютого 2018 року № 826/8579/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Власенкової О.О., за участі секретаря судового засідання Карпенка Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі регіональної

філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (далі також - позивач)

до Управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної

адміністрації (далі також – відповідач)

про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації в частині невиконання вимог пункту 6 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256, а саме: не реєстрації за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 своїх зобов’язань за фактично надані послуги пільгового проїзду залізницею окремих категорій громадян по станції Горностаївка за вказаний період та не надсилання інформації про свої зобов’язання щомісяця до 18 числа фінансовому органу Ріпкинської районної державної адміністрації;

- стягнути з управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації на користь публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» витрати на перевезення залізницею пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 в сумі 378 697,83 грн.

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на Бюджетний кодекс України, закони України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», «Про безоплатний проїзд пенсіонерів на транспорті загального користування», «Про Державний бюджет України на 2015 рік», «Про залізничний транспорт», Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256, Типове положення про структурний підрозділ місцевої державної адміністрації, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 №887, Методичні рекомендації з розроблення положень про структурні підрозділи соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій, затверджені наказом Міністерства соціальної політики України від 26.11.2012 №741, та зазначає, що управлінням праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області не вчинялися передбачені законодавством дії щодо відшкодування збитків від перевезення пільгових категорій громадян за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у письмовому запереченні щодо позову заперечив, посилаючись на Бюджетний кодекс України, Порядок розрахунку обсягів компенсаційних витрат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 №1359, Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256, Порядок реєстрації та обліку бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309. Зазначив, що на виконання умов договору, укладеного з Державним територіально-галузевим об’єднання «Південно-західна залізниця» щомісячно до 15 числа наступного за звітним періодом надає до управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації розрахунки сум фактично перевезених пільговиків за формою №2-пільга, в яких відображено надання пільг за місяць та акти звіряння розрахунків за формою №3-пільга. Відповідач ставить на розрахунках штамп про дату реєстрації, реєстраційний номер зобов’язання, підпис відповідальної особи. Протягом 2015 року прийнято розрахунки за січень, лютий, березень, квітень, вересень на загальну суму 184 215,20 грн., та складені акти звіряння. В актах звіряння зазначено суму заборгованості, яка виникла станом на 01.01.2015 – 31 373,28 грн., сума фактично спожитих послуг, профінансована сума та сума заборгованості за поточний місяць.

Оплата розрахунків провадиться в межах бюджетних асигнувань згідно реєстру централізованого зарахування коштів на доходні рахунки місцевих бюджетів та проведення касових видатків по пільгам за рахунок субвенцій з обласного бюджету по спільних протокольних рішеннях ДТГО «Південного-Західна залізниця» (Київська дирекція залізничних перевезень).

Планом асигнувань для надання безкоштовного проїзду пільговим категоріям громадян залізничним транспортом в 2015 році передбачено 220000,00 грн. Надано розрахунків до управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації та профінансовано розрахунки на суму 215 588,48 грн. (з урахуванням заборгованості станом на 01.01.2015 в сумі 31373,28 грн., та за 2015 рік в сумі 184215,20 грн.). Заборгованість за 2015 рік виникла, бо існувала заборгованість за 2014 рік.

З огляду на відсутність бюджетних асигнувань відповідач неодноразово повертав Державному територіально-галузевому об’єднанню «Південно-західна залізниця» облікові форми, акти, розрахунки за пільгове перевезення окремих категорій громадян залізничним транспортом, так як вони суперечать чинному законодавству та неодноразово повідомляв про залишок коштів згідно з планом асигнувань в сумі 4 411,52 грн.

Вирішуючи цей спір, суд виходить із такого.

Між державним територіально-галузевим об’єднанням «Південно-Західна залізниця», як перевізником та управлінням соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області укладено договір від 06.03.2015 №ПЗ/ДН1-155221НЮ про порядок відшкодування витрат за надані послуги по перевезенню пільгових категорій населення приміським залізничним транспортом загального користування (далі- Договір).

Указаний Договір регламентує взаємовідносини сторін щодо відшкодування коштів за перевезення пільгових категорій населення залізничним транспортом згідно із законодавством України.

Відповідно до Договору сторони виконують взаємні обов’язки з метою забезпечення задоволення потреб пасажирів пільгової категорії у перевезеннях приміським залізним транспортом загального користування.

Залізниця зобов’язується здійснювати щоденне перевезення пільгових категорій населення згідно із бюджетним Кодексом України та Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та дотримання інших нормативно-правових актів, що стосуються перевезень пільгової категорії (п.2.2.1 Договору).

Перевізник зобов’язується щомісячно до 15 числа наступного за звітним періодом надавати розрахунки сум фактично перевезених пільговиків та облікові форми, відповідно до Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 №1359 (2.2.2 Договору).

Платник зобов’язується у відповідності до Бюджетного кодексу України та Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію за пільговий проїзд окремим категоріям громадян перерахувати перевізнику кошти за перевезення на підставі поданих розрахунків та актів звіряння в межах сум, передбачених кошторисом (п.2.3.1 Договору).

Платник у відповідності до статті 48 Бюджетного кодексу України, пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 та постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 №1359 здійснює розрахунок з постачальником послуг на підставі отриманих від нього щомісячних звітів щодо надання послуг на підставі акта звірки розрахунків за надані послуги (п.3.2 Договору).

Платник зобов’язується в 5-денний термін з дня отримання субвенції перерахувати перевізнику кошти за перевезення на підставі поданих розрахунків та актів звіряння в межах сум, передбачених кошторисом (п.3.3 Договору).

На підтвердження розміру своїх витрат на перевезення пасажирів, що користуються пільгами, позивач надсилав відповідачу облікові форми про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовується з державного та місцевих бюджетів за січень-грудень 2015 року та розрахунки на відшкодування недоотриманих коштів за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з розрахунком витрат за перевезення пільгових категорій громадян Ріпкинського району в період з 01.01.2015 по 31.12.2015 за указаний період перевезено 45 193 пільговики на суму 562 913,03 грн. Компенсовано 184 215,20 грн. заборгованість складає 378 697,83 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача на користь позивача у вигляді відшкодування витрат за надані послуги пільгового перевезення громадян Ріпкинського району залізничним транспортом за період січень-грудень 2015 року на виконання Договору складає 378 697,83 грн.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною п’ятою статті 9 Закону України від 04.07.1996 №273/96-ВР "Про залізничний транспорт" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Пільги з безоплатного користування приміським транспортом окремих категорій громадян передбачені законами України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні", постановою Кабінету Міністрів України від 17.05.1993 №354 "Про безплатний проїзд пенсіонерів на транспорті загального користування".

Обов'язок управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації відшкодувати позивачу витрати на перевезення пільгових категорій громадян, визначений Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", Законом України "Про залізничний транспорт", Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256.

Механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надано законом, що здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, а також субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі визначає Порядок розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 №1359 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №1359).

Згідно з Порядком №1359 до пільгових перевезень залізничним транспортом (далі - пільгові перевезення) належать безоплатні перевезення або перевезення окремих категорій громадян із знижкою, встановленою законодавством (пункт 2).

Облік пільгових перевезень та визначення суми недоотриманих коштів від таких перевезень проводиться залізницями на підставі інформації автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями та реєстраторів розрахункових операцій про оформлені та видані пасажирам безоплатні або пільгові проїзні документи (квитки) (пункт 3).

Сума недоотриманих коштів обчислюється в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безоплатного та пільгового проїзного документа (квитка) як різниця між повною вартістю проїзду, встановленою згідно з діючими тарифами для відповідного виду сполучення, маршруту прямування, категорії поїзда та вагона, і вартістю проїзду, що сплачує пасажир відповідно до наданих пільг (пункт 4).

Відповідно до пункту 9 Порядку №1359 на підставі місячної станційної звітності залізниці складають облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевих бюджетів, згідно з додатком.

Для компенсації недоотриманих коштів облікова форма складається окремо для органу виконавчої влади, який є головним розпорядником бюджетних коштів, передбачених на цю мету державним бюджетом, та органу виконавчої влади, який є головним розпорядником коштів, виділених місцевим бюджетом.

Згідно з пунктами 10, 11 Порядку №1359 залізниці не пізніше ніж 15 числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми.

Головні розпорядники коштів, передбачених на компенсаційні виплати, після надходження їх на власні рахунки у п'ятиденний строк перераховують зазначені кошти відповідній залізниці.

Пунктом 2 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року №256 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №256), встановлено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до пункту 3 Порядку №256, головним розпорядником коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).

Абзацом 4 пункту 5 Порядку №256 встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) до 22 числа місяця, що настає за звітним, - щодо пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування). Інформація про фактично нараховані за звітний період суми подається як в цілому, так і за розрахунками, не проведеними згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20.

Відповідно до абзацу 4 пункту 6 Порядку №256 фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звіряння, зазначених у пункті 5 цього Порядку, щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі до 25 числа місяця, що настає за звітним, - щодо пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування). Інформація про фактично нараховані за звітний період суми подається як в цілому, так і за розрахунками, не проведеними згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20.

Згідно з абзацом 8 пункту 6 Порядку №256 у разі виникнення додаткових зобов'язань головні розпорядники коштів місцевих бюджетів надсилають щомісяця до 18 числа фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) уточнену інформацію про фактично нараховані у поточному місяці суми. Зазначені фінансові органи готують уточнені реєстри нарахованих у поточному місяці сум та подають їх до 20 числа Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм.Києві та Севастополі.

Пунктом 7 Порядку №256 встановлено, що Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, фінансові органи обласних держадміністрацій протягом двох операційних днів після отримання коштів субвенцій надають органам Державної казначейської служби платіжні доручення щодо перерахування цих коштів на рахунки районних бюджетів, бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення пропорційно фактичним зобов'язанням з пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян відповідних бюджетів на дату проведення платежів з їх оплати. Щомісячні суми субвенцій перераховуються органами Державної казначейської служби на рахунки місцевих бюджетів з урахуванням їх обсягів, передбачених у бюджеті Автономної Республіки Крим, обласних бюджетах для відповідних місцевих бюджетів. Органи Державної казначейської служби протягом операційного дня з часу отримання відповідних платіжних доручень направляють кошти субвенцій на рахунки місцевих бюджетів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби.

Згідно з пунктом 8 Порядку №256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу; допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам та тимчасової державної допомоги дітям; компенсації особам, які згідно із статтями 43 і 48 Гірничого закону України мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках, що мають центральне опалення; компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян; пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування).

Частинами першою, третьою та четвертою статті 48 Бюджетного кодексу України встановлено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, довгострокових зобов'язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України. Розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов'язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов'язання та не утворюється бюджетна заборгованість.

Статтею 102 Бюджетного кодексу України визначено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що загальний обсяг виплат з місцевих бюджетів на державну програму соціального захисту, яка передбачає компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян, не може перевищувати розміру затверджених субвенцій.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13.09.2016 у справі № 2а-17586/12/2670.

При цьому, суд зазначає, що хоча головні розпорядники коштів при розрахунках компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян обмежені сумами фактичних зобов'язань відповідних бюджетів, але зобов'язані у разі виникнення додаткових зобов'язань надсилати щомісяця до 18 числа фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) уточнену інформацію про фактично нараховані у поточному місяці суми. Таке зобов’язання передбачено в договорі між позивачем та відповідачем тощо.

На підставі отриманої інформації фінансовий орган вирішує питання про фінансування додаткових зобов'язань, зокрема таким чином як: збільшення обсягу субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам; перерозподіл обсягів субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам за рахунок позицій, по яким не відбулось повного чи часткового освоєння коштів; перереєстрація заборгованості за минулий період та включення її в кошторис наступного періоду.

У ході судового розгляду справи судом не здобуто доказів того, що управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації згідно з абзацом 8 пункту 6 Порядку №256 направляло до фінансового органу Ріпкинської районної державної адміністрації уточнену інформацію щодо кількості фактично наданих послуг по пільговому перевезенню окремих категорій громадян та фактично нараховані у поточному місяці суми.

Матеріалами справи підтверджується лише те, що відповідач у зв’язку з отриманням від позивача облікових форм, актів та розрахунків за пільгове перевезення окремих категорій громадян залізничним транспортом у 2015 році листами інформував позивача про відсутність бюджетних асигнувань для відшкодування вартості наданих послуг та повертав без виконання облікові форми, акти, розрахунки

З огляду на викладене суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо виконання вимог пункту 6 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 стосовно нереєстрації за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 додаткових зобов’язань за фактично надані послуги пільгового проїзду залізницею окремим категоріям громадян Ріпкинського району за цей же період та ненадсилання інформації про додаткові зобов’язання щомісяця до 18 числа фінансовому органу Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області.

Разом з тим, як зазначено в постанові Верховного Суду України від 13.10.2009 у справі №21-348во09 суди, відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення коштів, дійшли помилкового висновку, що відсутність бюджетного асигнування є підставою для звільнення від виконання грошового зобов'язання, взятого на себе державою в особі органу виконавчої влади, в даному випадку в особі відповідача.

При цьому, суд зазначає, що чинним законодавством України не врегульовано порядок проведення погашення заборгованості бюджетних установ у випадках, коли поточні бюджетні асигнування не покривають всі зобов'язання за укладеними договорами. Проте, ненадходження субвенції з державного бюджету не може порушувати право позивача на отримання компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізницею в повному розмірі та вказані обставини не можуть бути підставою для звільнення від виконання зобов'язань за укладеним договором.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Кечко проти України», «Ромашов проти України», «Шевченко проти України» зауважив, що реалізація особою права, яке пов'язане з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, є безпідставними. Виходячи із наведеного висновку, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Ураховуючи наведене та з огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області на користь позивача 378 697,83 грн. витрат, понесених залізницею у зв’язку з перевезенням пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 7 058,47 грн., в тому числі 1 378,00 та 5 680,47 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 23.05.2016 №93 та №94.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, сплачений позивачем судовий збір підлягає йому поверненню у повному обсязі.

Керуючись статтями 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації в частині невиконання вимог пункту 6 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256, а саме: нереєстрації за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 своїх зобов’язань за фактично надані послуги пільгового проїзду залізницею окремих категорій громадян по станції Горностаївка за вказаний період та ненадсилання інформації про свої зобов’язання щомісяця до 18 числа фінансовому органу Ріпкинської районної державної адміністрації.

Стягнути з управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації на користь публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» витрати на перевезення залізницею пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 в сумі 378 697,83 грн.

Присудити на користь публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 058,47 грн. (сім тисяч п’ятдесят вісім гривень 47 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 292-297 з урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Суддя О.О. Власенкова

Повний текст рішення суду складено та підписано 12.02.2018.