Справа № 2-а-6294/11
Суддя: Малишенко Т. О.
Дата ухвалення: 2011-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №2-а-6294/11

13 квітня 2011 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючого Малишенко Т.О., при секретарі Брагіда A.A., сторони не явилися.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Державтоінспекції Головного Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Київській області, Інспектора Державної патрульної ОСОБА_2 Державної Патрульної служби м. Бориспіль Управління Державтоінспекції Головного Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Київській області прапорщик ОСОБА_3 - про визнання неправомірними дій суб'єкта владних повноважень та скасування постанови в адміністративній справі,

встановив:

Позивач звернувся до Славутицького міського суду, з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій суб'єкта владних повноважень та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

У позовній заяві посилається на те, що 15.03.2011 року відносно нього інспектором ДПС ОСОБА_3, було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, на підставі якого було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у сумі 255 гривень за порушення вимог п.15.1 ПДР України - зупинка і стоянка транспортного засобу на дорозі повинна здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. Тобто порушив вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена». Вважає постанову та протокол безпідставними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи. Свої позовні вимоги мотивує тим, що здійснив аварійну зупинку, в звязку з тим, що в транспортному засобі стрімко виросла температура двигуна та з під капоту автомобіля почав виходити пар. Оскільки рухатися на такому транспортному засобі було небезпечно і неможливо, то він знайшов впродовж автодороги заїзний карман та здійснив аварійну зупинку. Які небудь дорожні знаки були відсутні. Свою незгоду з інкримінованим порушенням відобразив у протоколі, але його пояснення працівником ДАІ не були взяті до уваги, тобто інспектором не було враховано всіх обставин справи, як того вимагає закон. За таких , обставин просив визнати неправомірним рішення інспектора ДАІ про притягнення його до адміністративної відповідальності, скасувати постанову і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу правопорушення.

На розгляд справи позивач не явився, подав заяву про проведення слухання справи без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачі про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не явилися. Клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. Заперечень проти позову не подано. За таких обставин справу розглянуто при наявних матеріалах у відсутності відповідачів.

Вивчивши матеріали даної справи, оглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно позивача, надавши належну оцінку дослідженим доказам, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до постанови серії A11 №122096 від 15.03.2011 року ОСОБА_1, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП і на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Із змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1, 15.03.2011 року о 16 годині 45 хвилин на автодорозі до аеропорту - Бориспіль керував автомобілем НОМЕР_1 здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п.15.1 ПДР, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122КУпАП.

Ч.1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 15.1 Правил дорожнього руху України визначено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинна здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. Дорожній знак 3.34 визначає «Зупинка забороняється».

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставині' кожної справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, зокрема, з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено в судовому засіданні вищевказані вимоги закону при винесенні постанови інспектором ДАІ виконані не були, оскільки не було враховано ряд обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (Посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні

ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Доказами в адміністративному судочинстві згідно ст.69 КАСУ є будь-які фактичні дані, наПідставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

На час розгляду справи відповідачем не спростовано твердження позивача про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, доказів на підтвердження обґрунтованості винесеної відносно позивача постанови не надано. В судовому засіданні судом оглянуто протокол про адміністративне правопорушення та оскаржувана постанова. З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що факт скоєння позивачем, порушення ніякими доказами не було зафіксовано. За таких обставин суд прийшов до висновку, що докази з боку відповідачів відсутні і оскаржувана постанова не може вважатися правомірною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 161 КАС України, суд

постановив:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправним рішення Інспектора Роти Державної Патрульної служби м. Бориспіль Управління Державтоінспекції Головного Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Київській області прапорщика ОСОБА_3 - про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову серії АІ1 №122096 по справі про адміністративне правопорушення від 15.03.2011 року, якою ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, і якою на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 гривень.

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1, складу правопорушення.

Копію постанови направити сторонам для ознайомлення.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Малишенко