Справа № 727/724/18
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/724/18
Провадження № 2-а/727/71/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі: Головуючого судді: Слободян Г.М., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 322/85) до інспектора роти № 4 батальйону УПП м. Хмельницькому Хмельницької області ОСОБА_3 (місце знаходження: м. Хмельницький провулок Коцюбинського, 35/2) про скасування постанови серії БР №185816 від 15.01.2018 року про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В суд з позовною заявою звернувся позивач ОСОБА_2 до відповідача інспектора роти № 4 батальйону УПП м. Хмельницькому ОСОБА_3 про скасування постанови серії БР №185816 від 15.01.2018 року про адміністративне правопорушення. Мотивує заявлені вимоги тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 15.01.2018 року застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. за нібито те, що він керував транспортним засобом не пройшовши обовязкового технічного контролю, чим порушив вимоги п.31.3 «Б» правил дорожнього руху України, після чого посадовою особою ОСОБА_3 відносно нього було складено постанову серії БР №185816 від 15.01.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.3 КпАП України. Вважає, що вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 15.01.2018 року є незаконною і такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства, а зазначені в ній обставини не відповідають дійсним обставинам справи, що на його думку призвело до незаконного притягнення до адміністративної відповідальності і застосування до нього адміністративного стягнення, а тому вважає, що постанова підлягає скасуванню. Просить позовну заяву задовольнити.

Відповідач у відповідності до вимог ст. 171 КАС України, надав суду відзив, в якому зазначив про незгоду із позовними вимогами, зокрема посилається на те, що інспектор Кшановський О.В. діяв у повній відповідності до вимог закону та в межах повноважень, а наведені Позивачем доводи не позбавляють можливості притягнення його до адміністративної відповідальності, посилаючись на ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», а тому вважали, що оскільки транспортний засіб позивача не є легковим автомобілем, а вантажним з вантажопідйомністю до 3,5 тонни та перебуває в експлуатації більше двох річного строку він підпадає під загальне правило встановлене ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», про обовязковість проходження технічного контролю. Просили в задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно з частиною п'ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши і розглянувши справу, зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази наявні в матеріалах справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.2ст.55 Конституції Україникожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інші.

Згідно частини першої та другої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Судом належними доказами по справі встановлено, що 15.01.2018 року постановою (серії БР №185816) про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2, останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.3 КпАП України, зокрема за керування транспортним засобом марки «Рено Канго», д.н.з СЕ1633АР, не пройшовши обовязкового технічного контролю, чим порушив вимоги п.31.3 «Б» Правил дорожнього руху (а.с.3).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимогами ст.9 ч. 1 КпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правовими позиціями ВСУ в п. 24 постанови Пленуму від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення в транспорті», акцентував увагу на тому, що зміст постанови в справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам, встановленими статтями 283, 284 КпАП України, зокрема, в постанові необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

За матеріалами справи, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР №185816 від 15.01.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 3 КпАП України, а саме за керування транспортним засобом, який своєчасно не пройшов технічний контроль. Відповідно до п. 31.3 (б) Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов'язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років, технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України». Аналіз вищевказаної норми закону вказує на вичерпний перелік транспортних засобів, що підлягають обов'язковому проходженню технічного огляду.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки «Рено Канго», д.н.з СЕ1633АР, що зареєстрований відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу використовується виключно позивачем в особистих цілях, що не пов'язано із використанням з метою передбаченою ст. 35 Закону України «Про дорожній рух».

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем по справі не враховані положення ст.62 Конституції України, а саме - обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (також правопорушення). Відповідно до ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до положеньст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно дост. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку,правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі передбачені ч. 1, 2 і 3 ст. 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженоїнаказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 рокута зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених … частинами 1, 2 і 3 ст.122 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п.10 розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 3 КпАП України відповідачем до суду не надано; відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання незаконною, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП - підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 121, 222, 251, 252, 255, 280, 283, 288 КпАП України, ст.ст. 1, 2, 3, 8, 9, 19, 20, 22, 72, 77, 243, 244, 246, 271, КАС України, - ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до інспектора роти № 4 батальйону УПП м. Хмельницькому ОСОБА_3 про скасування постанови серії БР №185816 від 15.01.2018 року про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати дії інспектора роти №4 УПП в м.Хмельницькому ОСОБА_3 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП на підставі постанови серії БР №185816 від 15.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення - протиправними.

Скасувати постанову серії БР №185816 від 15.01.2018 року, винесену інспектором роти №4 УПП в м. Хмельницькому ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КпАП України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана або до Шевченківського районного суду м. Чернівців або безпосередньо до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Судове рішення складено 16 лютого 2018 року.

Суддя Слободян Г.М.