Справа № 653/2202/17
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 653/2202/17

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Крапівіна О.П.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.,

за участю представника апелянта - Чонгарського сільського голови Коваль Г.Ю.,

Неліна Г.В.. Пінаєва О.В.,

позивача - ОСОБА_4,

представника позивача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чонгарської сільської ради на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 05 жовтня 2017 року, ухвалену у відкритому судовому засіданні о 10:04 год. в м. Генічеськ Херсонської області, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Чонгарської сільської ради про визнання незаконними і скасування рішень сесії, розпорядження, поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2017 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення 24 сесії 7 скликання Чонгарської сільської ради від 25 квітня 2017 року № 134, яким виражено недовіру секретарю Чонгарської сільської ради ОСОБА_4, рішення 26 сесії 7 скликання Чонгарської сільської ради від 25 травня 2017 року №155 про звільнення з займаної посади секретаря ради та виконкому Чонгарської сільської ради ОСОБА_4, розпорядження сільського голови Чонгарської сільської ради від 14 червня 2017 року № 24 про звільнення з посади секретаря ради та виконкому ОСОБА_4 і призначення її на посаду спеціаліста 2-ї категорії по земельним питанням; поновити її на посаду секретаря ради та виконкому Чонгарської сільської ради.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням першої організаційної сесії 7 скликання Чонгарської сільської ради від 04 листопада 2015 року вона була обрана на посаду секретаря Чонгарської сільської ради і секретарем виконкому Чонгарської сільської ради. 25 квітня 2017 року рішенням 24 сесії 7 скликання Чонгарської сільської ради № 134 їй, як секретарю сільської ради виразили недовіру. 25 травня 2017 року рішенням позачергової 26 сесії 7 скликання Чонгарської сільської ради № 155 ОСОБА_4 звільнено з займаної посади секретаря ради та виконкому Чонгарської сільської ради. 14 червня 2017 року розпорядженням № 24 сільського голови Чонгарської сільської ради на підставі рішення сесії Чонгарської сільської ради від 25 травня 2017 року її звільнено з посади секретаря ради та виконкому Чонгарської сільської ради. Підставою для розгляду питання про вираження недовіри ОСОБА_4 був акт перевірки рішень Чонгарської сільської ради депутатською комісією з питань бюджету, планування та фінансів Чонгарської сільської ради від 03 квітня 2017 року, який зачитано на сесії сільської ради від 25 квітня 2017 року, де вказано, що ОСОБА_4 оформила рішення № 35 VI сесії 7 скликання від 29 січня 2016 року про преміювання голови і секретаря виконкому Чонгарської сільської ради, хоча як вказано в акті секретаря даної комісії ОСОБА_5 дане питання на 6 сесії 29 січня 2016 року не розглядалось і не голосувалоеь депутатами. Крім того, в даному акті також вказано, що ОСОБА_4 внесла неточні дані в протокол 23 сесії 7 скликання від 23 березня 2017 року про голосування депутатами питання про виділення комунальному підприємству «Атлант-Чонгар» коштів на ремонт насосних агрегатів. З даними обставинами ОСОБА_4 незгодна і вважає, що вищезазначені рішення сесій Чонгарської сільської ради і розпорядження сільського голови про недовіру і звільнення її з посади секретаря ради і секретаря виконкому Чонгарської сільської ради винесено з порушенням Конституції України, законодавства України і регламенту, затвердженим Чонгарською сільською радою.

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 05 жовтня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні даного позову у справі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що 10 квітня 2017 року депутати Чонгарської сільської ради звернулись до сільського голови Коваль Г.Ю. із депутатським зверненням про скликання позачергової сесії з запропонованим порядком денним, де серед іншого було питання про недовіру секретарю виконкому Чонгарської сільської ради ОСОБА_4 Сесія була призначена на 25 квітня 2017 року, на порядку денному розглядалося питан ня щодо недовіри секретарю ради та виконкому ОСОБА_4 Більшістю голосів секретарю ради та виконкому ОСОБА_4 було виражено недо віру, про що прийнято рішення № 134 від 25.04.2017 року про недовіру секретарю ради та виконкому ОСОБА_4. У зв`язку з wим, депутатами було ініційовано питання щодо дострокового припинення повноважень секретаря ради ОСОБА_4. І тільки після виходу ОСОБА_4 з відпустки (не порушуючи її прав), на сесії було прийнято рішення Чонгарської сільської ради від 25.05.2017 року №155 про звільнення ОСОБА_4 з посад секретаря Чонгарської сільської ради та посади секретаря виконавчого комітету Чонгарської сільської ради. До того ж, суд скасував в цілому розпорядження сільського голови Чонгарської сільської ради від 14.06.2017 року № 24 про звільнення ОСОБА_4 з посади секретаря ради та виконкому і призначення її на посаду спеціаліста 2-ї категорії по земельним питанням, що є абсурдом, на думку апелянта. Так як після звільнення ОСОБА_4 з посади секретаря ради та виконкому остання особисто за власним бажанням подала заяву сільському голові про її працевлаштування на посаду спеціаліста 2-ї категорії по земельним питанням виконкому, куди була зарахована. Тобто, в цій частини є відносини між громадянки ОСОБА_4 і Чонгарським сільським головою щодо її зарахування на роботу.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням першої організаційної сесії 7 скликання Чонгарської сільської ради від 04 листопада 2015 року ОСОБА_4 була обрана на посаду секретаря Чонгарської сільської ради і секретарем виконкому Чонгарської сільської ради.

25 квітня 2017 року рішенням 24 сесії 7 скликання Чонгарської сільської ради № 134 секретарю Чонгарської сільської ради виразили недовіру.

Відповідно до протоколу 24 сесії 7 скликання Чонгарської сільської ради від 25.04.2017 року на сесії були присутні 12 депутатів з 14 обраних. Першим питання в порядку денному недовіра секретарю виконкому Чонгарської сільської ради. Після обговорення такого питання, думки самої ОСОБА_4, прийнято рішення №134 .Відповідно до протоколу проголосувало 9 депутатів за недовіру, 1 депутат довіряє, 1 депутат утримався.

10 червня 2017 року ініціативна група депутатів в кількості 6 осіб звертаються письмово до голови Чонгарської сільської ради з пропозицією скликання позачергової сесії для розгляду двох питань, одне з яких звільнення з посади секретаря виконкому ОСОБА_4 Такий лист зареєстрований в сільській раді 10.05.2017 року.

15.05.2017 року сільський голова Чонгарської сільської ради Коваль Г.Ю. видає розпорядження №9 про проведення позачергової сесіїї яка відбудеться 29.05.2017 року з приводу звільнення з посади секретаря ради та виконкому (а.с. 41).

Відповідно до повідомлення від 24.05.2017 р. на ім`я ОСОБА_4 у зв`язку зі зверненням депутатів до голови сільської ради Коваль Г.Ю. про проведення позачергової сесії і не скликання головою у двотижневий термін, відповідно до ст.. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» з ініціативи депутатів 25.05.17 р. в приміщенні сільської ради скликається позачергова сесія для розгляду питання звільнення з посади секретаря ради та виконкому ОСОБА_4 (а.с. 62).

25 травня 2017 року рішенням позачергової 26 сесії 7 скликання Чонгарської сільської ради № 155 ОСОБА_4 звільнено з займаної посади секретаря ради та виконкому Чонгарської сільської ради. Відповідно до протоколу 26 сесії 7 скликання Чонгарської сільської ради на сесії присутні 11 депутатів, обрано головуючого сесії Неліна Г.В., секретаря сесії Сеїтхалілову Н.В., поставлено на обговорення перше питання звільнення секретаря ради та виконкому Чонгарської сільської ради ОСОБА_4, лічильна комісії провела підрахунок голосів за результатами таємного голосування, прийнято рішення за 11 депутатами № 155 Про звільнення секретаря ради та виконкому Чонгарської сільської ради ОСОБА_4

14 червня 2017 року розпорядженням № 24 сільського голови Чонгарської сільської ради на підставі рішення сесії Чонгарської сільської ради від 25 травня 2017 року ОСОБА_4 звільнено з посади секретаря ради та виконкому Чонгарської сільської ради.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що процедура проведення сесії 24 сесії 7 скликання Чонгарської сільської ради від 25.04.2017 року, позачергової 26 сесії 7 скликання Чонгарської сільської ради від 25.05.2017 року відповідають Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», але прийняті рішення, які є предметом оскарження не відповідають вимогам Законоу України «Про службу в органах місцевого самоврядування», КЗпП України, ст.62 Конституції України в частині формулювання звільнення позивача. Розпорядження голови Чонгарської сільської ради від 14.06.2017 року № 24 про звільнення ОСОБА_4 з посади секретаря ради та виконкому є похідним від рішень сесій, які не відповідають Закону, зв`язку з чим дійшов висновку, що воно підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За правилами пункту 17 частини 1 статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування; .

За змістом статті 5-1 Кодексу законів про працю України визначено гарантії забезпечення права громадян на працю. Так, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (пункт 6 частини 1 статті 5-1 Кодексу законів про працю України).

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України підставами припинення трудового договору є: 1) угода сторін; 2) закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення; 3) призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу; 4) розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45); 5) переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду; 6) відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці; 7) набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням) до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи; 7-1) укладення трудового договору (контракту), всупереч вимогам Закону України "Про запобігання корупції", встановленим для осіб, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом року з дня її припинення; 7-2) з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади"; 8) підстави, передбачені контрактом; 9) підстави, передбачені іншими законами.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників; 2) виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці; 3) систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення; 4) прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 5) нез'явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки по вагітності і родах, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні. За працівниками, які втратили працездатність у зв'язку з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, місце роботи (посада) зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; 6) поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу; 7) появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; 8) вчинення за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу; Пункт 9 частини першої статті 40 виключено на підставі Закону № 1356-XIV від 24.12.99 ; 10) призову або мобілізації власника - фізичної особи під час особливого періоду; 11) встановлення невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі протягом строку випробування.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Кодексу законів про працю України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: 1) одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами; 1-1) винних дій керівника підприємства, установи, організації, внаслідок чого заробітна плата виплачувалася несвоєчасно або в розмірах, нижчих від установленого законом розміру мінімальної заробітної плати; 2) винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу; 3) вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи; 4) перебування всупереч вимогам Закону України "Про запобігання корупції" у прямому підпорядкуванні у близької особи; 5) припинення повноважень посадових осіб.

Згідно з ст. 147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно з ст. 149 Кодексу законів про працю України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно з ч. 6 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» У разі немотивованої відмови сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті, районної, обласної ради або неможливості його скликати сесію ради сесія скликається: сільської, селищної, міської ради - секретарем сільської, селищної, міської ради; районної у місті, районної, обласної ради - відповідно заступником голови районної у місті, районної ради чи першим заступником, заступником голови обласної ради.

У цих випадках сесія скликається:

1) якщо сесія не скликається сільським, селищним, міським головою (головою районної у місті, районної, обласної ради) у строки, передбачені цим Законом;

2) якщо сільський, селищний, міський голова (голова районної у місті, районної, обласної ради) без поважних причин не скликав сесію у двотижневий строк після настання умов, передбачених частиною сьомою цієї статті.

Відповідно до ч. 11 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сесію сільської, селищної, міської ради відкриває і веде відповідно сільський, селищний, міський голова, а у випадках, передбачених частиною шостою цієї статті, - секретар ради; сесію районної у місті, районної, обласної ради - голова ради або відповідно заступник голови районної у місті, районної ради чи перший заступник, заступник голови обласної ради. У випадку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, сесію відкриває за дорученням групи депутатів, з ініціативи якої скликана сесія, один з депутатів, що входить до її складу, а веде за рішенням ради - один з депутатів цієї ради.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови. Пропозиція щодо кандидатури секретаря ради може вноситися на розгляд ради не менш як половиною депутатів від загального складу відповідної ради у разі, якщо:

1) на день проведення першої сесії сільської, селищної, міської ради, обраної на чергових виборах, не завершені вибори відповідно сільського, селищного, міського голови;

2) рада не підтримала кандидатуру на посаду секретаря ради, запропоновану відповідним сільським, селищним, міським головою;

3) протягом тридцяти днів з дня відкриття першої сесії сільської, селищної, міської ради відповідний сільський, селищний, міський голова не вніс кандидатуру на посаду секретаря ради;

4) на наступній черговій сесії після виникнення вакансії секретаря ради у зв'язку з достроковим припиненням його повноважень відповідний сільський, селищний, міський голова не вніс на розгляд ради кандидатуру на посаду секретаря ради;

5) посада секретаря ради стає вакантною під час вакантності посади відповідного сільського, селищного, міського голови у зв'язку з достроковим припиненням його повноважень.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у разі якщо рада не підтримала кандидатуру, внесену на її розгляд не менш як половиною депутатів від загального складу відповідної ради згідно з пунктом 2 цієї частини, наступну пропозицію щодо кандидатури секретаря ради вносить відповідний сільський, селищний, міський голова.

Згідно з ч.3 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар сільської, селищної, міської ради:

1) у випадку, передбаченому частиною першою статті 42 цього Закону, здійснює повноваження сільського, селищного, міського голови;

2) скликає сесії ради у випадках, передбачених частиною шостою статті 46 цього Закону; повідомляє депутатам і доводить до відома населення інформацію про час і місце проведення сесії ради, питання, які передбачається внести на розгляд ради;

3) веде засідання ради та підписує її рішення у випадках, передбачених частиною шостою статті 46 цього Закону;

4) організує підготовку сесій ради, питань, що вносяться на розгляд ради, забезпечує оприлюднення проектів рішень ради відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" та інших законів;

5) забезпечує своєчасне доведення рішень ради до виконавців і населення, організує контроль за їх виконанням, забезпечує оприлюднення рішень ради відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації", забезпечує офіційне оприлюднення рішень ради, які відповідно до закону є регуляторними актами, а також документів, підготовлених у процесі здійснення радою регуляторної діяльності, та інформації про здійснення радою регуляторної діяльності;

6) за дорученням сільського, селищного, міського голови координує діяльність постійних та інших комісій ради, дає їм доручення, сприяє організації виконання їх рекомендацій;

7) сприяє депутатам ради у здійсненні їх повноважень;

8) організує за дорученням ради відповідно до законодавства здійснення заходів, пов'язаних з підготовкою і проведенням референдумів та виборів до органів державної влади і місцевого самоврядування;

9) забезпечує зберігання у відповідних органах місцевого самоврядування офіційних документів, пов'язаних з місцевим самоврядуванням відповідної територіальної громади, забезпечує доступ до них осіб, яким це право надано у встановленому порядку;

10) вирішує за дорученням сільського, селищного, міського голови або відповідної ради інші питання, пов'язані з діяльністю ради та її органів.

Відповідно до ч.4, ч.5 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар сільської ради може за рішенням ради одночасно здійснювати повноваження секретаря виконавчого комітету відповідної ради.

Повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради.

З огляду на вищезазначене, у разі якщо голова або секретар сільської, селищної, міської ради у двотижневий строк не скликають сесію на вимоги вказаного числа депутатів сесія може бути скликана депутатами відповідної ради, які становлять не менш як одну третину складу ради, або постійною комісією ради.

З матеріалів справи вбачається, що групою детутатів Чонгарської сільської ради була подана заява до голови Чонгарської сільської ради про призначення позачергової сесії ради з метою звільнення секретаря Чонгарської сільської ради та виконкому, яка була зареєстрована у журналі реєстрації вхідної кореспонденції 10.05.2017 року.

Таким чином,10.05.2017 року розпочався двотижневий строк, протягом якого голова Чонгарської сільської радиГенічеського району повинна була розглянути подану заяву депутатів та прийняти рішення щодо скликання відповідної сесії ради. Вказаний строк закінчувався - 25.05.2017 року.

Судом встановлено, що 15.05.2017 року сільський голова Чонгарської сільської ради Коваль Г.Ю. видав розпорядження №9 про проведення позачергової сесіїї, яка відбудеться 29.05.2017 року з приводу звільнення з посади секретаря ради та виконкому.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що в даному випадку строк проведення такої позачергової сесії був визначений сільським головою з порушенням закону, у зв`язку з чим дійшов вірного висновку, що дії ініціативної групи щодо призначення позачергової сесії 25.05.2017 року відповідають закону. Таке повідомлення за підписом 5 депутатів зареєстроване в Чонгарській сільській раді 24.05.2017 року, що відповідає п.3.1.5, 3.1.6 Регламенту роботи Чонгарської сільської ради.

Секретарем ради також не були вчинені дії щодо зібрання позачергової сесії.

Згідно з ч.10 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що депутати дійшли помилкового висновку, про те, що відповідно до ч. 5ст. 50 , ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», секретар сільської ради може бути звільнений сесією ради, без вказівки на підстави такого звільнення.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування

визначається Конституцією України ( 254к/96-ВР ), законами України "Про місцеве самоврядування в Україні" ( 280/97-ВР ), "Про статус депутатів місцевих рад" ( 93-15 ), "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів" ( 2487-17 ), цим та іншими законами України.

Згідно з ч.1 ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про

працю України ( 322-08 ), служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" ( 280/97-ВР ), цим та іншими законами України, а також у разі:

порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону;

порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону);

виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов'язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону);

досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону).

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» особи, винні у порушенні законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, притягуються до цивільної, адміністративної або кримінальної відповідальності згідно із законом.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в порушення вимог статті 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»у рішеннях про недовіру, про звільнення секретаря сільської ради, в оскаржуваному розпорядженні голови сільської ради не вказано посилання на відповідні положення закону та не зазначено підставу звільнення.

Судом встановлено, що підставою для прийняття таких рішень було вчинення секретарем Чонгарської сільської ради ОСОБА_4 дій, щодо підробки документів, саме протоколів 6 сесії 7 скликання від 29.01.2016 року № 35 і рішення 35 про преміювання ОСОБА_4 у розмірі 100% щомісячно(протокол позачергової сесії від 25.05.2017 року, протокол сесії від 25.04.2017 року).

Тобто фактично депутатами встановлений факт підробки документів(вчинення кримінального або іншого правопорушення).

Відповідно до ст. 62 Конституції України - особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної або кримінальної відповідальності, щодо підробки документів.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що порядок звільнення позивача регулюється Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», якщо підстави звільнення, визначені спеціальним законом. В іншому випадку необхідно застосовувати вимоги трудового законодавства. В даному випадку такі вимоги не були виконані.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постанова Генічеського районного суду Херсонської області ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Чонгарської сільської ради - залишити без задоволення.

Постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 05 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16.02.2018 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик