Справа № 826/10550/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

14 лютого 2018 року м. Київ№ 826/10550/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., за участі секретаря судового засідання Морозової Я.В., розглянувши в судовому засіданні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
до Департаменту захисту економіки Національної поліції України
провизнання протиправним дій, визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, в якому просив суд:

- визнати протиправним включення ОСОБА_1 до списку осіб, що підлягають атестації та проведене відносно нього атестування;

- визнати незаконним та скасувати рішення (висновок), оформлене протоколом центральної атестаційної комісії ГУ Національної поліції України про невідповідність займаній посаді та звільнення з Національної поліції України через службову невідповідність стосовно ОСОБА_1.

Ухвалою Суду від 23.08.2017 відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні.

Під час розгляду справи в судовому засіданні 14.02.2018 представником позивача подано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду.

Розглянувши подану заяву, Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

В силу положень частини першої та другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла на момент звернення позивача до суду), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч.3 ст.99 КАС України в редакції від 04.02.2016).

Аналогічна норма щодо строку звернення до суду знайшла своє відображення в новій редакції Кодексу адміністративного судочинства України, яка набула чинності з 15.12.2017 (ч.5 ст.122 КАСУ).

Таким чином, строк в один місяць визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилась, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Відповідачем до матеріалів справи надано копію атестаційного листа ОСОБА_1 від 30.12.2015, в розділі 4 якого зазначено, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

18 січня 2016 о 10:30 год. позивач ознайомився з вказаним атестаційним листом та зазначив, що категорично не згоден з рішенням атестаційної комісії.

Таким чином, є можливим дійти висновку, що про порушене право у формі рішення (висновку), оформленого протоколом центральної атестаційної комісії ГУ Національної поліції України про невідповідність займаній посаді та звільнення з Національної поліції України через службову невідповідність ОСОБА_1 дізнався 18.01.2016.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) в рішенні «Іліан проти Туреччини», зазначає, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

В контексті наведеного, суд зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, що надає впевненості іншим учасникам правовідносин.

При цьому, саме позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права у сфері публічно-правових відносин, що також випливає із загального правила, встановленого частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. В іншому випадку - виникають підстави для зловживання процесуальними правами.

Враховуючи те, що з оскаржуваним рішенням (висновком), оформленим протоколом центральної атестаційної комісії ГУ Національної поліції України про невідповідність займаній посаді та звільнення з Національної поліції України через службову невідповідність позивач був ознайомлений 18.01.2016, Суд приходить до висновку, що про порушене право позивач дізнався в січні 2016, однак лише в серпні 2017 реалізував своє право на судовий захист в рамках даної справи.

У п. 41 рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року «Пономарьов проти України» Суд вказав, що: <...>Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відтак, виходячи з наведеного в сукупності, суд дійшов висновку, що звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом у серпні 2017 року відбулось поза межами місячного строку, установленого ч.5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом ч.4 ст.123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом позивач не надав суду належних та допустимих доказів, у зв'язку з чим позов належить залишити без розгляду.

В той же час, посилання позивача на те, що лише з листа № 183зі ДЗЕ НПУ від 17.07.2017, який був отриманий ним поштою 22.07.2017, останній дізнався про Наказ №210 о/с від 20.11.2015 «Про проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, головних Управлінь Національної поліції в Київській області та місті Києві», судом відхиляються, як підстава для поновлення процесуального строку звернення до суду, адже позивач був безпосередньо суб'єктом участі в тестуванні, а отже, мав змогу отримати Наказ №210 о/с від 20.11.2015 в межах місячного строку безпосередньо після ознайомлення з Атестаційним листом, тобто після 18.01.2016.

Беручи до уваги наведене та керуючись статтями 123, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання (підписання).

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через окружний адміністративний суд.

Повний текст складено 16.02.2018.

Суддя П.О. Григорович