Справа № 626/2128/17
Суддя: Рибальченко І. Г.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/2128/17
Провадження № 2-а/626/15/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

05.02.2018 м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Рибальченко І.Г.,

за участі секретаря Скачко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до посадової особи- суб'єкта владних повноважень інспектора роти № 4 БУПП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про оскарження дій суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до суб'єкта владних повноважень інспектора роти № 4 БУПП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 188088 від 14.12.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення штрафу в сумі 510,0 грн., а провадження по справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є те, що він 14.12.2017 року о 13 год. 50 хв. на 57 км. а/д М 14 "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ", керуючи транспортним засобом МАN TGA 41.530 номерний знак НОМЕР_1, з причепом TRASKER LB 65 номерний знак НОМЕР_2, перевозив великогабаритний вантаж, ширина якого перевищує встановлені межі- 2,6 м., а саме склала 3,2 м, чим допустив порушення п.22.5 ПДР України.

В позовній заяві позивач зазначив, що він правопорушення не вчиняв, відсутні докази його вчинення та підтвердження факту вимірювання транспортного засобу, яким він керував. За таких обставин, він вважає недоведеним факт вчинення правопорушення за ст.132-1 КУпАП, а постанову такою, що винесена з порушенням норм КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, від нього надійшла до суду письмова заява, в якій просить справу розглядати за його відсутності з урахуваннях письмових пояснень, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один із габаритів перевищує шириною 2,6 м., за висотою від поверхні дороги 4 м., здійснюється за спеціальними правилами. Під час перевірки документів поліцейський помітив, що ширина транспортного засобу не відповідає вимогам чинного законодавства. Було здійснено виміри та виявлено, що ширина транспортного засобу складала 3,20 м, замість дозволених 2,60 м. Інспектор зазначає, що він діяв у відповідності до ст. 33, 280 КУпАП та врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи, правомірно виніс постанову. До суду відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомленний.

За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 14.12.2017 року інспектором роти № 4 БУПП в Миколаївській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії БР № 188088 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 510,0 грн.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 14.12.2017 року о 13 год. 50 хв. на 57 км а/д М 14 "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ", керуючи транспортним засобом МАN TGA 41.530 номерний знак НОМЕР_1, з причепом TRASKER LB 65 номерний знак НОМЕР_2, ширина якого перевищує встановлені межі, а саме 3,2 м., чим допустив порушення п.22.5 ПДР України.

Позивач зазначає, що він правопорушення не вчиняв, посилається на відсутність доказів вчинення правопорушення, а тому факт правопорушення є недоведеним.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов'язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Абзац 1 п. 22.5 ПДР передбачає, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м.

Підпункт 2 абзацу 1 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 № 879 (далі - Порядок), передбачає, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (п. 1 Порядку).

Згідно з підпунктами 1, 3, 6-8 абзацу 1 пункту 2 Порядку вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики; місце здійснення габаритно-вагового контролю - спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю; стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю (стаціонарний пункт) - позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобів; пересувний пункт габаритно-вагового контролю (пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти.

Відповідно до пункту 3 Порядку габаритно-ваговий контроль транспортних засобів здійснюється на автомобільних дорогах загального користування уповноваженими Укравтодором дорожніми підприємствами та організаціями разом з відповідними підрозділами МВС.

Пункт 6 Порядку передбачає, що габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно з пунктами 12, 13 Порядку вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Відповідно до пунктів 15-18 Порядку контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, підприємства Укравтодору, які здійснюють габаритно-ваговий контроль; габаритно-ваговий контроль включає попередній та/або точний; у разі виявлення під час здійснення попереднього габаритно-вагового контролю факту перевищення установлених габаритно-вагових параметрів здійснюється точний габаритно-ваговий контроль. За результатами точного габаритно-вагового контролю водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль автомобіля НОМЕР_3, НОМЕР_4, яким керував позивач, повинно бути здійснено у межах пунктів габаритно-вагового контролю.

Як вбачається з матеріалів справи, зупинку транспортного засобу позивача було здійснено на 57 км. а/д М 14 "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ"за відсутності стаціонарного чи пересувного пункту габаритно-вагового контролю.

Відповідачем на надано будь-яких доказів того, що вимірювання габаритів транспортного засобу здійснювалося із застосуванням вимірювальної техніки на стаціонарному чи пересувному пункті (платформі), технічними засобами, що мають нормовані метрологічні характеристики і що здійснювалося принаймі будь-яке вимірювання. В постанові БР № 188088 від 14.12.2017 року про накладення адміністративного стягнення також не зазначено, яким приладом здійснювався замір габаритів транспортного засобу позивача, і на підставі чого визначено ширину 3,20 м, жодних доказів з цього приводу відповідачем не надано.

Відповідно до положень ст. 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Судом відповідно до положень зазначеної норми закону було запропоновано відповідачу надати докази здійснення вимірювання транспортного засобу, яким керував позивач і підтвердження перевищення допустимих габаритів вантажу, який перевозився позивачем. Жодних доказів на пропозицію суду не надано.

Таким чином, враховуючи, що докази, які б підтверджували перевезення ОСОБА_1 вантажу з перевищенням габаритних обмежень, у справі відсутні, суд приходить до висновку про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП. Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, а тому постанова серії БР № 188088 від 14 грудня 2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу в розмірі 510 грн. за порушення ст.132-1 КУпАП підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст.9, 211, 242-246, 286 КАС України, ст.132-1, п. 1 ст. 247, ст. 280, ст. 293 КУпАП,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до посадової особи- суб'єкта владних повноважень інспектора роти № 4 БУПП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову серія БР № 188088 від 14.12.2017 року, винесену інспектором роти № 4 БУПП в Миколаївській області лейтенантом поліції ОСОБА_2О про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП - скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду суду подається протягом 30 днів з дня проголошення в Харківський апеляційний адміністративний суд через Красноградський районний суд.

Суддя