Справа № 348/2423/17
Суддя: Флоряк Д. В.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2423/17

09 лютого 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Флоряк Д.В.,

секретаря Буратчук О.В.,

з уч. представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача - Жукової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 23.11.2017 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірної відмови здійснити перерахунок пенсії з врахуванням районних коефіцієнтів та надбавок та у відмові зняти обмеження заробітної плати коефіцієнтом 5,6, в якому просить суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок його пенсії з врахуванням розміру заробітної плати з районним коефіцієнтом та північною надбавкою та виплатити йому недоотримані кошти, починаючи з 04.01.2006 року, а також зняти обмеження заробітної плати коефіцієнтом 5,6 за період з 01.04.1990 року по 31.03.1995 року, починаючи з 04.01.2006 року.

Свої вимоги мотивує тим, що він є пенсіонером і перебуває на обліку в Надвірнянському об'єднаному управлінні ПФУ Івано-Франківської області, де з 04.01.2006 року отримує пенсію за віком по Списку №2.У період з 11.02.1988 року по 17.11.1998 року він працював на посаді оператора підземного ремонту свердловин 6-го розряду у Нафтогазовидобувному управлінні "Сутурмінськнафта" виробничого об"єднання "Ноябрськнафтогаз", яке знаходиться на території м. Ноябрськ, Тюменської області Ямало-Ненецького автономного округу (Росія), і згідно Постанови Ради Міністрів СССР від 10.10.1967 року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесена до районів Крайньої Півночі і тут він отримував заробітну плату з районними коефіцієнтами та північною надбавкою. Весь стаж роботи на вказаному підприємстві підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці від 20.06.1967 року з посиланням на дату та номер наказів про прийняття, переведення, звільнення та запис про місцезнаходження підприємства, на якому він виконував роботи. У зв'язку з досягненням 55 річного віку він у 2006 році звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії по Списку №2. До заяви ним було подано пакет документів, для підтвердження розміру заробітної плати, яку він отримував у Нафтогазовидобувному управлінні "Сутурмінськнафта" ВО "Ноябрськнафтогаз", було подано довідку про заробітну плату та довідки про уточнення особливих умов його праці, в яких міститься інформація про місце знаходження даного підприємства і про те, що до заробітної плати нараховувалися районні коефіцієнти та північна надбавка. Однак, відповідач при обчисленні пенсії не врахував йому районні коефіцієнти та північну надбавку. Також, при призначенні йому пенсії відповідач до його заробітної плати застосував обмеження коефіцієнтом 5,6. 26.09.2017 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок йому пенсії без обмеження заробітку у 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу). Проте, відповідач своїм листом від 05.10.2017 року відмовив йому у такому перерахунку пенсії, посилаючись на п. 2 ст. 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004 року. Вважає дії відповідача незаконними, оскільки ним були надані відповідні документи - трудову книжку, довідки, що уточнюють особливий характер роботи чи умов праці необхідні для призначення пільгової пенсії та на підтвердження постійної зайнятості на пільговій роботі, чим виконав всі умови для призначення пільгової пенсії відповідно до діючого законодавства, в зв'язку з чим змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав, зазначених в позовній заяві та просить визнати протиправними дії Надвірнянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо неврахування при розрахунку ОСОБА_3 пенсії сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати, яку той отримував у Нафтогазовидобувному управлінні "Сутурмінськнафта" виробничого об"єднання "Ноябрськнафтогаз"; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії, починаючи з 04.01.2006 року, з урахуванням розміру заробітної плати, з районним коефіцієнтом та північною надбавкою, яку ОСОБА_3 отримував у Нафтогазовидобувному управлінні "Сутурмінськнафта" виробничого об"єднання "Ноябрськнафтогаз" у період з лютого 1988 року по листопад 1998 року згідно довідок №05-23/2355 від 13.09.2005 року та № 05-23/219 від 23.01.2006 року з урахуванням розміру заробітної плати, з районним коефіцієнтом в розмірі 1,7 та північною надбавкою. Також просить визнати протиправними дії Надвірнянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо нарахування ОСОБА_3 пенсії із обмеженням заробітної плати коефіцієнтом 5,6 та зобов'язати зняти обмеження коефіцієнта 5,6 заробітної плати за період з 01.04.1990 року по 31.03.1995 року при обчисленні позивачу пенсії та здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 04.01.2006 року з врахуванням повного заробітку, а також дорахувати, виплатити недоплачені позивачу суми пенсії та виплачувати йому пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просить в його задоволенні відмовити з підстав, наведених нею в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси , і просити про їх захист шляхом : - визнання бездіяльності суб»єкта владних повноважень протиправною та зобов»язання вчинити певні дії .

Згідно ч. 3 ст.5 КАС України до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Згідно ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими , речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності з вимогами ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та важкими умовами праці, за Списками №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМ України, і за результатами атестації робочих місць.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером і перебуває на обліку в Надвірнянському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, де отримує пенсію по Списку №2 з 04.01.2006 року(а.с.14)

У період з 11 лютого 1988 року по 17 листопада 1998 року позивач ОСОБА_3 працював на посаді оператора підземного ремонту свердловин 6-го розряду у Нафтогазовидобувному управлінні "Сутурмінськнафта" виробничого об"єднання "Ноябрськнафтогаз".

Вищевказане підприємство знаходиться на території м. Ноябрськ, Тюменської області Ялмало-Ненецького автономного округу - (Росія), яка згідно Постанови Ради Міністрів СССР від 10.10.1967 року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесена до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі і тут він отримував заробітну плату з районними коефіцієнтами та північною надбавкою.

Весь стаж роботи позивача на вищевказаному підприємстві підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці від 20.06.1967 року з посиланням на дату та номер наказів про його прийняття, переведення, звільнення та запис про місцезнаходження підприємства, на якому він виконував роботи. (а.с.7-9)

Також судом встановлено, що у зв'язку з досягненням пенсійного віку позивач ОСОБА_3 у 2006 році звернувся до відповідача із заявою про призначенні йому пенсії за віком і з 04.01.2006 року отримує пенсію за віком по Списку №2. Для призначення позивачу пільгової пенсії по Списку №2 ним було подано відповідачу довідки про уточнення особливих умов його праці, в яких міститься інформація про місце знаходження даного підприємства і про те, що до заробітної плати нараховувалися районні коефіцієнти та північна надбавка.

Однак відповідач при обчисленні страхового стажу не врахував того, що позивач має право на пільгове обчислення стажу за час роботи в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі з врахуванням до його заробітної плати районних коефіцієнтів та північних надбавок.

Також 26.09.2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Надвірнянського оУПФУ із заявою про перерахунок пенсії без обмеження заробітку у 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу) (а.с.15)

Проте, Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України згідно листа №333/С-15 від 05.10.2017 року відмовило йому у такому перерахунку пенсії, посилаючись на п. 2 ст. 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004 року. (а.с.16)

Неврахування відповідачем при розрахунку позивачу пенсії сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати суперечить положенням Угоди про гарантії прав громадян - держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року на отримання, гарантованої міжнародною Угодою, пенсії в більшому розмірі. Відповідно до Конституції України та чинного законодавства України, міжнародна угода, ратифікована Верховною Радою України має перевагу над чинним законодавством України, в тому числі і в галузі пенсійного забезпечення.

Статтею 6 даної Угоди визначено, що обчислення пенсії проводиться з заробітку за період роботи, який зараховується в трудовий стаж.

Водночас стаття 5 цієї ж Угоди констатує, що вона поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Згідно чинного законодавства України та загальновизнаних норм міжнародного права, міжнародна Угода від 13.03.1992 року в даному випадку має вищу юридичну силу над чинним законодавством України в галузі пенсійного забезпечення, зокрема, щодо визначення розміру заробітної плати, яка використовується при розрахунку розміру пенсії зацікавленої особи.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" від 29 червня 2004 р. № 1906-ІУ, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Так як позивач ОСОБА_3 працював в районах Крайньої Півночі та місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі і подав відповідачу довідки про заробітну плату, з посиланням на первинні документи, особові рахунки по заробітній платі та інші уточнюючі документи, які підтверджують про те, що він отримував заробітну плату з районними коефіцієнтами та північною надбавкою, відповідно на нього поширюється дія Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року і він має право на врахування районного коефіцієнту та північної надбавки при обчисленні пенсії за весь періоди роботи у даній місцевості.

До аналогічних висновків про наявність правових підстав для зарахування районних коефіцієнтів та північних надбавок при визначенні розміру пенсій також прийшов Вищий адміністративний суд України у своїй постанові від 25 вересня 2012 року по справі №К/9991/24753/12, та в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2014 року по справі №К/800/27953/13.

Крім того, дії відповідача щодо нарахування пенсії із обмеженого заробітку у межах суми, що не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання позивачем заробітку неправомірними, враховуючи те, що позивачем страхові внески сплачувалися до Пенсійного фонду з всієї (повної) заробітної плати. На підтвердження позивачем надано довідки про його заробітну плату, в яких зазначено, що з усіх сум були сплачені внески до пенсійного фонду. Дані довідки містяться в матеріалах пенсійної справи, яка оглянута в судовому засіданні.

Частинами 1,2 ст.41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. (Пункт другий статті 41 доповнено абзацом згідно із Законом N 2343-IV від 13.01.2005).

Відповідно до ч.1статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тобто не поширюються на правовідносини, які виникли до їх видання. До конкретного факту чи випадку необхідно застосовувати закон, який діяв у момент, коли трапився цей випадок або мав місце даний факт.

На підставі наведеної норми Конституції, частина 2 статті 41 Закону № 1058-ІУ посилається на законодавство, що діяло раніше, а саме: вимоги Закону України "Про пенсійне забезпечення", який набув чинності з 01 січня 1992 року і діяв у періоди роботи, з яких розрахована пенсія.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що у заробіток для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески.

Зміни до вищевказаної статті були внесені Законом України від 22.05.2003 р., які набули чинності з 10.06.2003 р.

Відповідно до вказаних змін та доповнень, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Аналізуючи дану норму Закону, обчислення пенсії проводиться за правилами та відповідно до законодавства, що діяло раніше, а обмеження 5,6 розміру середньої заробітної плати повинно застосовуватися до перерахунку за період починаючи з 13.01.2005 року. В період отримання позивачем заробітної плати з квітня 1987року таких обмежень максимальної величини заробітної плати не існувало, так як такі були встановлені лише 13.07.1998 р. Постановою КМУ №1064 «Про встановлення максимальної величини фактичних витрат суб'єктів». Крім того, таких обмежень у законодавстві Російської Федерації на час отримання позивачем заробітної плати не було передбачено.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами)."

А також нарахування відповідачем пенсії позивачу із обмеженого заробітку у межах суми, що не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання заробітної плати суперечить положенням Угоди про гарантії прав громадян - держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року на отримання, гарантованої міжнародною Угодою, пенсії в більшому розмірі. Відповідно до Конституції України та чинного законодавства України, міжнародна угода, ратифікована Верховною Радою України має перевагу над чинним законодавством України, в тому числі і в галузі пенсійного забезпечення.

Відповідно до п.3 статті 6 Угоди від 13.03.1992 року обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Водночас стаття 5 цієї ж Угоди констатує, що вона поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Згідно чинного законодавства України та загальновизнаних норм міжнародного права, міжнародна Угода від 13.03.1992 року в даному випадку має вищу юридичну силу над чинним законодавством України в галузі пенсійного забезпечення, зокрема, щодо визначення розміру заробітної плати, яка використовується при розрахунку розміру пенсії зацікавленої особи.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" від 29 червня 2004 р. № 1906-ІУ, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Разом з тим, в частині позовних вимог щодо зобов'язання здійснення обчислення пільгового страхового стажу в районах Крайньої Півночі з 04.01.2006 року, то такі підлягають до задоволення, починаючи з 22.05.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження а адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву Без розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся в суз за захистом порушеного свого права 23.11.2017 року, поважних причин пропущення сроку суду не надав, тому з огляду на зазначене позовні вимоги ОСОБА_3 за період з 04.01.2006 року по 22.05.2017 року включно слід залишити без розгляду.

Таким чином, суд вважає, що відповідача необхідно зобов'язати здійснити перерахунок позивачу пенсії, починаючи з 23.05.2017 року, з урахуванням розміру заробітної плати, з районним коефіцієнтом та північною надбавкою, яку він отримував у Нафтогазовидобувному управлінні "Сутурмінськнафта" виробничого об"єднання "Ноябрськнафтогаз" у період з лютого 1988 року по листопад 1998 року згідно архівних довідок №05-23/2355 від 13.09.2005 року та № 05-23/219 від 23.01.2006 року та зняти обмеження коефіцієнта 5,6 заробітної плати за період з 01.04.1990 року по 31.03.1995 року при обчисленні йому пенсії і здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 23.05.2017 року з врахуванням повного заробітку, а також дорахувати, виплатити недоплачені ОСОБА_3 суми пенсії та виплачувати йому пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

В решта позовних вимог необхідно відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи, що позивач є інвалідом І групи , а відповідача звільнено від сплати судових витрат, в силу вимог ст.139 КАС України їх необхідно компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 8,9,93,94,139,194,243,244,246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 - задоволити частково.

Адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 04.01.2006 року по 22.05.2017 року включно - залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії Надвірнянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо неврахування при розрахунку ОСОБА_3 пенсії сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати, яку він отримував у Нафтогазовидобувному управлінні "Сутурмінськнафта" виробничого об"єднання "Ноябрськнафтогаз".

Зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління ПФУ Івано-Франківської області здійснити перерахунок ОСОБА_3 пенсії, починаючи з 23.05.2017 року, з урахуванням розміру заробітної плати, з районним коефіцієнтом та північною надбавкою, яку він отримував у Нафтогазовидобувному управлінні "Сутурмінськнафта" виробничого об"єднання "Ноябрськнафтогаз" у період з лютого 1988 року по листопад 1998 року згідно архівних довідок №05-23/2355 від 13.09.2005 року та № 05-23/219 від 23.01.2006.

Визнати протиправними дії Надвірнянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо нарахування ОСОБА_3 пенсії із обмеженням заробітної плати коефіцієнтом 5,6.

Зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління ПФУ Івано-Франківської області зняти обмеження коефіцієнта 5,6 заробітної плати за період з 01.04.1990 року по 31.03.1995 року при обчисленні ОСОБА_3 пенсії та здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 23.05.2017 року з врахуванням повного заробітку,

а також дорахувати, виплатити недоплачені ОСОБА_3 суми пенсії та виплачувати йому пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Надвірнянський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовлено 16.02.2018 року.