Справа № 804/184/37/18
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 лютого 2018 року Справа 804/184/37/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., розглянувши у місті Дніпрі матеріали адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Покровської міської ради, міського голови м.Покров Дніпропетровської області ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

07.02.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла з Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області цивільна справі №184/37/18, 2-а/184/6/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Покровської міської ради, міського голови м.Покров Дніпропетровської області ОСОБА_2, в якому позивач просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Покровської міської ради від 25.05.2016 року №294, 295, 297 та від 26.10.2017 року №570.

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вимоги до позовної заяви.

Згідно із приписами ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються зокрема:

- повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів звязку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти (пункт 2 частини 5 статті 160 КАС України);

- зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (пункт 4 частини 5 статті 160 КАС України).

- власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (пункт 11 частини 5 статті 160 КАС України).

В порушення пункту 2 ч.5 ст.160 КАС України, позивачем не зазначено відомі номери засобів звязку, адреса електронної пошти.

Щодо порушення пункту 4 ч.5 ст.160 КАС України, суд зазначає наступне.

Згідно позовної заяви, позивачем відповідачами заявлено Виконавчий комітету Покровської міської ради (відповідач-1) та міського голову м.Покров Дніпропетровської області ОСОБА_2 (відповідач-2). Проте згідно прохальної частини позову, позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Покровської міської ради від 25.05.2016 року №294, 295, 297 та від 26.10.2017 року №570. Тобто, позовні вимоги позивача звернені лише до першого відповідача, щодо другого відповідача позовні вимоги у позові відсутні.

В порушення пункту 11 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Окрім того, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Слід зазначити, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу вказаних норм слідує, що позовна заява щодо оскарження рішення органу чи посадової особи місцевого самоврядування, якими порушено права, свободи чи інтереси позивача, подається до суду у шестимісячний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення.

Водночас, як слідує із позовної заяви, спірні рішення суб'єкта владних повноважень, визнати незаконними та скасувати які просить позивач, датовані (тобто прийняті) - 25.05.2016р. та 26.10.2016р. відповідно, тобто більше року назад, а з позовом позивач звернувся 10.01.2018 року., с пропуском 6 місячного строку для звернення до суду з позовом.

Разом з позовом представником позивача подано заяву про поновлення строку оскарження, в якому зазначено, що поважно причиною пропуску строку звернення до суду є те, що ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2017 року у справі №876/7717/17 позов ОСОБА_3 до виконавчого комітету Покровської міської ради, якою визнано, що Положення про порядок розміщення тимчасових споруд у м.Орджонікідзе затвердженого рішенням 24 сесії 6 скликання №17 від 26.07.2012 року суперечить Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року №244, ОСОБА_1 дізналась тільки у вересні 2017 року і тому вирішила звернутись до суду.

Як встановлено судом, позивач вже зверталась до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із адміністративним позовом до відповідача 1 - виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області, відповідача 2 - міського голови ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області від 25.05.2016р. №294,295,297 та рішення №570 від 26.10.2016р. у справі №184/2099/17.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 року, суд позовну заяву у справі №184/2099/17 залишив без розгляду, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду. Окрім того в ухвалі Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 року зазначено, що обґрунтовуючи дотримання 6-місячного строку на звернення до суду позивач посилається на те, що ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2017р. у справі №876/7717/17 (позов ОСОБА_3 до виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області про скасування рішення виконавчого комітету Покровської міської ради№296 від 25.05.2016р.) встановлено, що Положення про порядок розміщення тимчасових споруд м.Орджонікідзе, затвердженого рішенням 24 сесії 6 скликання №17 від 26.07.2012р. суперечить Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011р. №244. Оскільки, як зазначає позивач, про вказану ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду вона дізналась лише у вересні 2017 року, а тому шестимісячний строк, встановлений ст.99 КАС України на звернення до суду із відповідним позовом у неї не пропущено.

Слід зазначити, що заява позивача про поновлення строку звернення до суду викладена у справі №804/184/37/18, містить таке ж саме обґрунтування, як і у справі №184/2099/17.

Відповідно до статті 13 КАС України (в редакції на час розгляду справи №184/2099/17 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області) особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 49 КАС України, особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржувати судові рішення у частині, що стосується їхніх інтересів.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 правом на апеляційне оскарження не скористалась, ухвала Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 р. про залишення позову без розгляду позивачем в апеляційному порядку не оскаржена, у разі її незгоди з нею. Згідно відомостей з Єдиного реєстру судових рішень ухвала від 14.12.2017 року у справі №184/2099/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/71057884) набрала законної сили 20.12.2017 року.

Розглянувши дану заяву, суд зазначає, що твердження позивача є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на приписах процесуального законодавства та суперечать нормам ст.122 КАС України, оскільки строк на звернення до суду щодо скасування рішення суб'єкта владних повноважень починає спливати із дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, тобто про ухвалення саме спірних рішень суб'єкта владних повноважень.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Однак, жодних поважних причин пропуску встановленого ст.122 КАС України строку на звернення до суду позивачем не наведено.

Інших доказів неможливості та обґрунтованості пропуску строку звернення до суду заявником не наведено.

Враховуючи вище викладене, заява про поновлення процесуальних строків для звернення до адміністративного суду з даним позовом суд не знаходить обґрунтованим, отже причини пропуску строку звернення до адміністративного суду не визнаються судом поважними.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного суд залишає подану позовну заяву без руху та пропонує позивачу усунути зазначені вище недоліки позовної заяви шляхом надання:

- уточненого позову для суду та його копій для відповідачів з урахуванням вимог п.2 ч.2 ст.160 КАС України та із визначенням суб'єктного складу сторін та позовних вимог відповідно до п.4 ч.5 ст.160 КАС України;

- письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- заяви про поновлення процесуального строку звернення до суду вказавши інші підстави для поновлення строку, окрім тих, що зазначені у заяві підписаній 10.01.2018 року.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 169, 171, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Покровської міської ради, міського голови м.Покров Дніпропетровської області ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду:

уточненого позову для суду та його копій для відповідачів з урахуванням вимог п.2 ч.2 ст.160 КАС України та із визначенням суб'єктного складу сторін та позовних вимог відповідно до п.4 ч.5 ст.160 КАС України;

- письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- заяви про поновлення процесуального строку звернення до суду вказавши інші підстави для поновлення строку, окрім тих, що зазначені у заяві підписаній 10.01.2018 року.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз'яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Ухвала в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4