Справа № 174/421/17
Суддя: Борцова А. А.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2018 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Борцової А.А.,

за участю секретаря - Килинчук Л.Л., позивача - ОСОБА_1,

представника позивача- ОСОБА_2,

представника відповідача - Сторожко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про спонукання призначити пенсію за віком на пільгових умовах,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, який уточнив в ході судового розгляду справи, згідно з яким просить зобов'язати відповідача призначити йому пенсію на пільгових умовах за віком відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_2.

На обґрунтування своїх вимог послався на те, що працював в період з 11.04.1984 року по 01.06.1998 року та з 22.03.2000 року по 23.09.2002 року машиністом-бульдозеру та начальником дільниці на відкритих гірничих роботах у районах Крайньої Півночі, а саме у Магаданської області Російської Федерації: з 11.04.1984 року до 18.08.1996 року машиністом бульдозеру у старательської артілі «21 з'їзду КПРС» копальні «П'ятилітка» (подальшому артіль старателів «Колима») Оротуканського гірничо-збагачувального комбінату, з 18.08.1996 року до 10.02.1997 року- начальником дільниці. З 10.02.1997 року по 01.06.1998 року працював начальником дільниці в ТОВ «Тарин». З 22.03.2000 року по 01.09.2001 року працював машиністом-бульдозеру ТОВ «Витязь». З 02.09.2001 року по 23.09.2002 року працював машиністом-бульдозеру в ТОВ «Монолит». Таким чином, стаж роботи у районах Крайньої Півночі складає - 16 років 7 місяців 22 дня. Потім з 05.05.2008 року по 21.02.2012 рік працював машиністом бульдозеру в ТОВ «БАТ» у м.Вільногірську, з 10.12.2012 року до 01.09.2015 року працював машиністом бульдозеру у ПрАТ «Кримський Титан» філія «ВГМК», а з 01.09.2015 року і до цього часу працює машиністом бульдозеру в ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» філія «Вільногірський ГМК». Загальний стаж роботи машиністом бульдозеру на гірничих роботах станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 складає - 22 роки 6 місяців 28 днів. За періоди роботи з 22.03.2000 року по 01.09.2001 року у ТОВ «Витязь», з 02.09.2001 року по 23.09.2002 року в ТОВ «Монолит», з 05.05.2008 року по 21.02.2012 року в ТОВ «БАТ», що складає - 5 років 11 місяців 17 днів, не має атестації. Таким чином, трудовий стаж машиніста бульдозеру у той час, коли закон не вимагав обов'язкову атестацію робочих місць за умовами праці та підтверджений атестацією робочого місця, складає 16 років 7 місяців 11 днів. Також в трудовій книжці є усі необхідні записи, які підтверджують той факт, що відпрацював у районах Крайньої Півночі більше 15 років, що також підтверджується крім трудової книжки: довідкою Пенсійного фонду Російської Федерації від 01.03.2012 року; архівною довідкою архівного відділу пос. Ягодное, Магаданської області від 17.02.2012 року № П-17/472; довідкою ТОВ «Тарин» від 09.10.1997 року № 53; довідкою Артілі старателів «Колима» від 24.09.1992 року № 632; довідкою Артілі старателів «Колима» від 10.10.2000 року № 29. Щодо підстав призначення пенсії за умов роботи за Списком № 2 вважає, що при призначенні пенсії на пільгових умовах обов'язково повинний бути зарахований період роботи машиністом-бульдозеру в Магаданської області Російської Федерації, та як відповідно до абзаців 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох держав, взаємно визначається державами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність. Згідно розділу І «Гірничі роботи» 1 «Відкриті гірничі роботи і роботи на шахтній поверхні» Списку № 2 «Списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію за віком на пільгових умовах і у пільговому розміру", затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року, правом на пільгову пенсію користуються: машиністи і помічники машиністів бульдозерів (бульдозеристи). Згідно коду 2010100а-13583 розділу І «Гірничі роботи» Списку №2 "Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, правом на пільгову пенсію користуються: машиністи бульдозерів. Згідно коду 2010100а-13583 розділу І «Гірничі роботи» Списку №2 «Списків виробництв, робіт, професій, посад показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162, правом на пільгову пенсію користуються: машиністи бульдозерів. При цьому під час роботи машиністом-бульдозеру у Російської Федерації у період з 11.04.1984 року до 18.08.1996 року обов'язкова атестація робочих місць за умовами праці передбачена не була, і стала обов'язковою тільки з 17.07.1997 року з часу набрання чинності Федеральним Законом «Об основах охорони праці в Російської Федерації». Щодо його роботи начальником дільниці з 18.08.1996 р. по 01.06.1998 р. , то цей період роботи також відноситься до списку № 2, тобто з часу набрання чинності Федеральним Законом «Про основи охорони праці в Російській Федерації», коли стала потрібна обов'язкова атестація робочих місць за умовами праці, тобто зарахуванню підлягає період з 18.08.1996 р. по 17.07.1997 р. ІНФОРМАЦІЯ_2 йому виповнилося 55 років, стаж його роботи складає більше 30 років, у зв'язку з чим він звернувся до відповідача з заявою щодо призначення пенсії на пільгових умовах, починаючі з досягнення віку 55 років. Своїм листом від 30.05.2017 року № 9210/05/37 відповідач відмовив у призначенні пільгової пенсії за віком посилаючись на те, що час роботи в районах Крайньої Півночі складає 13 років 2 місяця 2 дні, а стаж роботи за Списком № 2 складає 3 роки 11 місяців 17 днів. Вважає, що відмова відповідача у призначенні пенсії на пільгових умовах після досягнення ним віку 55 років, є неправомірною. Просить визнати неправомірною відмову відповідача у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати останнього призначити вказану пенсію, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_2

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги та їх обґрунтування, що викладені в позовній заяві, підтримали в повному обсязі, позов просять задовольнити.

Представник відповідача Сторожко О.М. підтримала надані на позов письмові заперечення з додатками (а.с.35-39) та додатково пояснила, що позивач ОСОБА_1 14.04.2017 року звернувся до управління за призначенням пенсії на пільгових умовах, відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (Далі - Закон України № 1788-ХІІ) та Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (Далі - Закон України № 1058-ІУ). За матеріалами відмовної справи, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах загальний стаж позивачу зараховано по 31.03.2017 р., який складає 27 років 09 місяців 06 днів, з них робота на пільгових умовах за Списком №2- 03 роки 11 місяців 17 днів та робота на Крайній Півночі - 13 років 02 місяці 02 дні. Листом управління № 9210/05/37 від 30.05.2017 р. позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, за наступних підстав. За нормами ст.10 Закону України № 1058-ІУ особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Відповідно до Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення, керуючись статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав- учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, громадяни Сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав, мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненні 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років. Відповідно до ст.62 Закону України № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Згідно трудової книжки, ОСОБА_1 працював у районах Крайньої Півночі:

- з 11.04.1984 по 10.02.1997 року - у старательській артілі «XXI з'їзду КПРС» копальні «П'ятилітка» (подальшому артіль старателів «Колима») Оротуканського гірничо-збагачувального комбінату;

- з 10.02.1997 року по 01.06.1998 року - район Крайньої Півночі ТОВ «Тарин»;

- з 22.03.2000 року по 01.09.2001 року - Магаданська область ТОВ «Витязь»;

- з 02.09.2001 року по 23.09.2002 року - район Крайньої Півночі ТОВ «Монолит».

Відповідно до акту зустрічної перевірки первинних документів від 02.03.2012 року № 22, проведеною Державною установою управління Пенсійного фонду РФ в Ягоднінському районі Магаданської області, які підтверджують факт роботи ОСОБА_1 у старательській артілі «XXI з'їзду КПРС» копальні «П'ятилітка» (в подальшому артіль старателів «Колима») Оротуканського гірничо-збагачувального комбінату за період роботи з 11.04.1984 року по 01.06.1998 року, заробітна плата нараховувалась: в 1984 по 1986 роки - з квітня по грудень, в 1987 році - з травня по грудень, в 1988 по 1989 року - з квітня по грудень, в 1990 по 1991 року - з лютого по жовтень, в 1992 році - з квітня по жовтень, в 1993 році - з березня по жовтень, в 1994 по 1996 року - з лютого по жовтень, в 1997 році - заробітна плата не нараховувалась.

А отже, відповідно до наданих документів, стаж зараховано лише за час безпосередньої роботи у районі Крайньої Півночі. Тобто, у ОСОБА_1 право для призначення пільгової пенсії за роботу у районах Крайньої Півночі відсутнє, оскільки не відпрацьовано 15 календарних років на роботах у районах Крайньої Півночі.

Відповідно до п. «б» ст.13 Закону України № 1788-ХІІ працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 01 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків. Отже, стосовно призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п.«б» ч.1 ст.13 Закону України № 1788-ХІІ, УПФ України Дніпропетровської області не має можливості, через відсутність у ОСОБА_1 достатнього стажу, який складає за Списком №2 - 3 роки 11 місяців 17 днів за період роботи у ПрАТ «Кримський Титан» філія «ВГМК». Вважає, що дії Кам'янського об'єднаного управління ПФУ Дніпропетровської області відповідають чинному законодавству, а вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши матеріали пенсійної справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню по наступним підставам.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта /а.с.5/.

Позивач ОСОБА_1 14.04.2017 року звернувся до управління за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

Згідно із записами у трудовій книжці, ОСОБА_1 працював:

- з 25.01.1980 р. по 11.05.1981 р.- трактористом відділення №3 Егорьєвського зерносовхозу;

- з 06.07.1983 р. по 16.03.1981 року- трактористом 5 розряду, скреперистом Мамонитовської ДПМКМ;

- з 11.04.1984 р. по 10.01.1993 р.- прийнятий в члени старательської артілі «XXI з'їзду КПРС» копальні «П'ятилітка» (подальшому артіль старателів «Колима») Оротуканського гірничо-збагачувального комбінату північно-східного виробничого об'єднання «Північносхідзолото» машиністом бульдозера на промсезон;

- 18.08.1996 р. - переведено начальником дільниці;

- 10.02.1997 р.- звільнено переводом в район Крайньої Півночі ТОВ «Тарин» за згодою керівників;

- з 10.02.1997 р. по 01.06.1998 року - начальник дільниці в районі Крайньої Півночі ТОВ «Тарин» в порядку переводу з старательської артілі«Колима»;

- з 22.03.2000 року по 01.09.2001 року - машиніст бульдозеру Д-375, Т-500 за контрактом в ТОВ «Витязь» Сусуманського району Магаданської області;

- з 02.09.2001 року по 23.09.2002 року - машиніст бульдозера Д-10 N, зайнятого на відкритих гірних роботах район Крайньої Півночі ТОВ «Монолит», за контрактом;

- з 15.05.2008 р. по 21.02.2012 р.- машиніст бульдозера 5 розряду ТОВ «БАТ» м.Вільногірська;

- з 02.03.2012 р.- перебування на обліку Криничанського центру зайнятості населення; - з 25.04.2012 р. по 27.06.2012 р.- машиніст бульдозера 5 розряду ТОВ «БАТ» м.Вільногірська;

- з 03.09.2012 р. по 17.09.2012 р.- тракторист-машиніст фермерського господарства «Чайка»;

- з 10.12.2012 року по 10.02.2013 року- за строковим трудовим договором в гірничо-транспортному виробництві у ПрАТ «Кримський Титан» філія «ВГМК» машиністом бульдозера на допоміжних роботах відділення бульдозерної техніки, скреперів та автогрейдерів дільниці гірничо- технологічного транспорту в кар'єрі по 4 розряду;

- з 11.02.2013 року по 01.08.2013 року- переведений в тім саме виробництві, відділенні та дільниці постійно машиністом бульдозеру на допоміжних роботах по 5, 6 розрядах;

- 01.01.2015 року - звільнений у зв'язку з переводом до ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» філія «Вільногірський ГМК»;

- 02.01.2015 року - прийнятий по переводу в гірничо-транспортне виробництво ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» філія «Вільногірський ГМК» машиністом бульдозера на допоміжних роботах відділення бульдозерної техніки, скреперів та автогрейдерів дільниці гірничо- технологічного транспорту в кар'єрі по 6 розряду;

- з 11.09.2015 року - переведений в тім саме виробництві, відділенні та дільниці постійно машиністом бульдозеру на основних роботах по 7 розряду. (а.с.6-8).

Факт відмови відповідача у призначенні пенсії на пільгових умовах підтверджується копією рішення відповідача від 30.05.2017 року № 9210/05/37, згідно якого УПФ повідомило, що позивачу зараховано 13 років 2 місяці 2 дня стажу роботи у районах Крайньої Півночі, тобто для призначення пенсії відсутній необхідний 15 - річний стаж робіт у районах Крайньої Півночі, а стаж за роботу в особливо шкідливих умовах за Списком №2 складає 3 роки 11 місяців 17 днів, при вимозі, що право на пенсію на пільгових умовах мають чоловіки, які мають не менше 5 років стажу роботи в шкідливих умовах за Списком №2, тому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах також відмовлено. (а.с.19)

Відповідно до копії протоколу № 257 від 03.05.2017 року та розрахунку стажу (а.с.37-37 об.), ОСОБА_1 зараховано 13 років 2 місяці 2 дня за роботу у районах Крайньої Півночі за періоди: з 11.04.1984 по 31.12.1984 р.р., з 01.04.1985 по 31.12.1985 р.р., з 01.04.1986 по 31.12.1986 р.р., з 01.05.1987 по 31.12.1987 р.р., з 01.04.1988 по 31.12.1988 р.р., з 01.04.1989 по 31.12.1989 р.р., з 01.02.1990 по 31.10.1990 р.р., з 01.02.1991 по 31.10.1991 р.р., з 01.04.1992 по 31.10.1992 р.р., з 15.03.1993 по 31.10.1993 р.р., з 01.02.1994 по 31.10.1994 р.р., з 01.02.1995 по 31.10.1995 р.р., з 01.02.1996 по 31.10.1996 р.р., з 10.02.1997 по 01.06.1998 р.р., з 22.03.2000 по 30.06.2000 р.р., з 01.07.2000 по 01.09.2001 р.р., з 02.09.2001 по 23.09.2002 р.р., при цьому, дані про роботу у районах Крайньої Півночі за Списком №2 відсутні; зараховано стаж за Списком №2 - 3 роки 11 місяців 17 днів за періоди: з 18.12.2012 по 01.01.2015 р.р., з 02.01.2015 по 25.03.2015 р.р., з 27.03.2015 по 07.06.2015 р.р., з 11.06.2015 по 03.01.2016 р.р., з 07.01.2016 по 07.01.2016 р.р., з 09.01.2016 по 10.01.2016 р.р., з 13.01.2016 по 25.03.2016 р.р., з 28.03.2016 по 08.12.2016 р.р., при цьому виключені періоди за Списком №2: 26.03.2015 р., з 08.06.2015 по 10.06.2015 р.р., з 04.01.2016 по 06.01.2016 р.р., 08.01.2016 р., з 11.01.2016 по 12.01.2016 р.р., з 18.12.2012 по 01.01.2015 р.р., з 26.03.2016 по 27.03.2016 р.р., з 09.12.2016 по 31.03.2017 р.р.

Не погодившись з вказаними висновками пенсійного органу, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Період роботи позивача в районах Крайньої Півночі Російської Федерації машиністом бульдозеру та начальником дільниці з 11.04.1984 року до 18.08.1996 року та з 18.08.1996 р. по 17.07.1997 р. (часу набрання чинності Федеральним Законом «Про основи охорони праці в Російській Федерації», коли стала необхідна атестація робочих місць за умовами праці) є спірними, оскільки відповідач не зарахував їх до пільгового стажу за Списком №2 з огляду на непідтвердженість пільгових умов праці відповідними документами.

Спірні відносини, що склались між сторонами, врегульовані Конституцією України, Законами України «Про пенсійне забезпечення» за № 1788-ХІІ від 05.11.1991 р. та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, Тимчасовою угодою між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року (далі - Тимчасова угода).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 85 у поєднанні із пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Згідно зі статтею 9 Основного Закону чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

Базовим (рамковим) нормативно-правовим актом, який визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення пенсії, є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Відповідно до статті 5 цього Закону він регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з ч.2 ст. 5 Закону № 1058-IV виключно цим Законом визначаються, зокрема, коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону № 1058-IV, якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Згідно з частиною третьою цієї ж статті види пенсійного забезпечення, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

За пунктом 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону № 1058-ІV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

За статтею 3 Угоди всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Відповідно до частин першої, другої статті 6 Угоди призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього Союзу РСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1 Тимчасової угоди громадяни Сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію за віком: чоловіки - по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. У випадках, коли законодавством однієї з Сторін, що домовляються, передбачені більш пільгові умови і норми пенсійного забезпечення громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, при призначенні пенсії по старості (за віком) на території даної держави застосовується чинне законодавство цієї Сторони.

Нормативний підхід до розуміння норм права, що регулюють відносини призначення, перерахунку і виплати пенсій, в поєднанні з конституційними положеннями про пріоритет міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, які встановлюють інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, дає можливість дійти висновку про те, що особи, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, мають право на призначення пенсії за віком у разі настання умов (досягнення віку, напрацювання стажу), за яких відповідно до положень частини першої статті 1 Тимчасової угоди виникає право на призначення такої пенсії на пільгових умовах.

Конституція України, Закон № 1058-IV, Угода, частини перша і третя статті 1 Тимчасової угоди не містять положень, точний зміст яких або їх тлумачення припускали право на призначення пенсії за віком названій вище категорії осіб із застосуванням законодавства держави, що є Стороною Тимчасової угоди та/чи Угоди.

Під час призначення пенсії за ст.1 цієї тимчасової Угоди на території України для визначення розміру пенсії зараховується стаж, набутий у районах Крайньої Півночі й у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, лише до 1 січня 1991 р. При цьому заробітна плата для обчислення пенсії також ураховується лише за період роботи до цієї дати. Розмір пенсії визначається за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та залежить від страхового стажу і заробітку особи.

Пенсія в тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі, починаючи з 1 січня 1991 р. призначається компетентними органами Російської Федерації та обчислюється за нормами законодавства Російської Федерації на підставі формуляра, що оформляється управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання і направляється до Пенсійного фонду Російської Федерації.

Виплату належних особі сум пенсії Пенсійний фонд України проводить після надходження відповідних відомостей та коштів від Пенсійного фонду Російської Федерації.

Статтею 8 Угоди про порядок переведення і виплати пенсій передбачено, що переведення пенсії або її частини проводиться один раз на квартал.

Цей порядок є чинним до дати набуття права особи на пенсійне забезпечення згідно із законодавством України. Після цієї дати урахування страхового (трудового) стажу та заробітку, виробленого в районах Крайньої Півночі після 1 січня 1991 р., проводиться українською стороною і розмір пенсії за весь стаж переглядається за нормами законодавства України. Якщо законодавством однієї із цих Сторін, що домовляються, передбачено більш пільгові умови і норми пенсійного забезпечення громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, для призначення пенсії за віком на території такої держави застосовується чинне законодавство цієї Сторони.

Якщо в трудових книжках відсутні всі відомості, потрібні для того, щоб особа вийшла на пільгову пенсію (не зазначено її зайнятість у шкідливих умовах упродовж повного робочого дня, перебування в неоплачуваних відпустках, страйках, не зазначено характеру виконуваних робіт, яким Списком передбачено її професію чи роботу, яку вона виконувала, розділ цих Списків, код Класифікатора професій тощо), для підтвердження пільгового стажу вимагається пільгова довідка за формою, встановленою постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. №637, у якій має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до пільгового стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування (або номери) Списків, якими передбачено ці роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано таку довідку.

Видавати таку довідку мають право тільки підприємства, на яких працювала особа, або їх правонаступники.

Крім пільгової довідки, подається копія наказу підприємства про результати атестації робочих місць з додатком, у якому зазначено перелік робочих місць працівників та їхнє право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 чи №2.

Якщо підприємство ліквідоване і правонаступника немає, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, проводиться в порядку, визначеному Пенсійним фондом України (постанова правління від 10.11.2006 р. № 18-1) за погодженням з Мінпраці та Мінфіном України, відповідними комісіями, створеними при головних управліннях Пенсійного фонду України в кожній області та м. Києві.

У разі підтвердження не менш як 12 років шести місяців пільгового стажу за Списком №1, №2 та за наявності потрібного стажу роботи особі призначається пенсія за віком на пільгових умовах. При цьому під час обчислення розміру пенсії враховується стаж роботи на Крайній Півночі, в тому числі набутий після 1 січня 1991 р.

Крім того, відповідно до п."б" ч.1 ст. 13 Закону №1788-ХІІ, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Отже, названою нормою матеріального права встановлені умови, за яких особа має право на призначення пенсії на пільгових умовах за роботу шкідливими і важкими умовами праці, зокрема, із зменшенням віку, передбаченого ст.12 Закону, серед яких: зайнятість - повний робочий день та атестація робочих місць.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України N 383, 18.11.2005 року, під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

Також п.10 вказаного Порядку передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка , і лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до трудової книжки, ОСОБА_1 працював в спірний період в районах Крайньої Півночі Російської Федерації машиністом бульдозеру та начальником дільниці з 11.04.1984 року до 18.08.1996 року, з 18.08.1996 року по 01.06.1998 року (а.с.6-8), однак дані про зайнятість позивача у шкідливих умовах упродовж повного робочого дня на вказаних роботах, не зазначені.

Відповідно до акту перевірки первинних документів від 02.03.2012 року № 22, проведеною Державною установою управління Пенсійного фонду РФ в Ягоднінському районі Магаданської області, які підтверджують факт роботи ОСОБА_1 у старательській артілі «XXI з'їзду КПРС» копальні «П'ятилітка» (в подальшому артіль старателів «Колима») Оротуканського гірничо-збагачувального комбінату виробничого об'єднання «Північносхідзолото», позивач ОСОБА_1 працював машиністом бульдозера та начальником дільниці у період з 11.04.1984 року по 01.06.1998 року, заробітна плата нараховувалась за фактично відпрацьований час : в 1984 по 1986 роки - з квітня по грудень, в 1987 році - з травня по грудень, в 1988 по 1989 року - з квітня по грудень, в 1990 по 1991 року - з лютого по жовтень, в 1992 році - з квітня по жовтень, в 1993 році - з березня по жовтень, в 1994 по 1996 року - з лютого по жовтень, в 1997 році - заробітна плата не нараховувалась. (а.с.41-42).

Виходячи з аналізу вказаного документу, фактично підтверджено нарахування позивачу заробітної плати за роботу у вказані періоди часу, однак дані про зайнятість позивача у шкідливих умовах упродовж повного робочого дня на вказаних роботах, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; проведення атестації робочих місць, відсутні.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці", яка набрала чинності 21 серпня 1992 року, встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за Списками №№ 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджених Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Крім того, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п."б" ст.13 Закону №1788-ХІІ, є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Таким чином, оскільки записи у трудовій книжці позивача та дані перевірки працівниками Пенсійного фонду РФ не підтверджують пільгові умови праці позивача ОСОБА_1 на посадах машиніста бульдозеру та начальника дільниці за період з 11.04.1984 року до 18.08.1996 року та з 18.08.1996 р. по 17.07.1997 р., то не зарахування Кам'янським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області цього періоду роботи до стажу роботи ОСОБА_1 за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, відповідає вимогам законодавства, тому підстави для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відсутні, а у задоволенні позову, в межах заявлених вимог, слід відмовити.

З врахуванням вказаних обставин, в обговорення питання стажу роботи позивача, в тому числі з врахуванням кратності його стажу за роботи в районах Крайньої Півночі, для призначення пенсії на пільгових умовах, суд не входить.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

На підставі ст.ст.9, 19,92 Конституції України, ст.ст.13, 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.10, 44, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 244, 246 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про спонукання призначити пенсію за віком на пільгових умовах - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 01.02.2018 р.

Головуючий - суддя: підпис А.А.Борцова