Справа № 803/26/18
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року ЛуцькСправа № 803/26/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Волиньвугілля" до Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправними дій, скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Волиньвугілля" (далі - ДП "Волиньвугілля", позивач) звернулося з адміністративним позовом до Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі Нововолинський міський відділ ДВС ГТУЮ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 22 грудня 2017 року у виконавчому провадженні ЗВП № 6465631, скасування постанови про арешт коштів від 22 грудня 2017 року у виконавчому провадженні ЗВП № 6465631.

Ухвалою судді від 05 лютого 2018 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд даної справи постановлено проводити за правилами Розділу 2 Глави 11 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскарженою постановою від 22 грудня 2017 року у виконавчому провадженні ЗВП № 6465631 відповідач протиправно здійснив арешт коштів на рахунках, відкритих ДП "Волиньвугілля" у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Глобус» (далі - ПАТ «КБ «Глобус») № 759, який призначений для виплати заробітної плати працівникам підприємства, № 759 зі спеціальним режимом використання. Наведені обставини можуть спричинити неможливість виплати заробітної плати працівникам та блокування рахунку із спеціальним режимом використання.

Відповідно до відзиву на позов від 09.02.2017 року № 3333 відповідач його вимог не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що постановою про арешт коштів боржника від 22 грудня 2017 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника ДП "Волиньвугілля" у ПАТ «КБ «Глобус» № 759, № 759, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення цієї постанови лише у межах суми боргу, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. При винесенні постанови про арешт коштів боржника від 22.12.2017 року в межах суми 109674117, 78 грн. державним виконавцем включено непогашені суми за виконавчими документами по стягненню з боржника заробітної плати та середнього заробітку на користь фізичних осіб, а також по стягненню заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із врахуванням нестягнутого виконавчого збору та витрат виконавчих проваджень. Таким чином, відповідач не порушив законних прав, свобод та інтересів позивача, оскільки дії, вчинені державним виконавцем в межах зведеного виконавчого провадження № 6465531, а також оскаржена постанова вчинені та прийняті у межах та у спосіб, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

У судових засіданнях, що відбулися 13 та 14 лютого 2018 року представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позові та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що рахунок №759 є окремим поточним рахунком для зарахування матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам, на вказаний рахунок зараховуються цільові кошти Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, які арешту не підлягають, на підтвердження чого надала суду договір про відкриття банківського рахунку № 23759/2 від 02 листопада 2015 року та лист Нововолинського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області.

Представник відповідача в судовому засіданні, що відбулося 13 лютого 2018 року заперечила проти позову, посилаючись на підстави, викладені у відзиві. Просила відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання, призначене на 15 лютого 2018 року представники позивача та відповідача, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з'явились (а.с. 110-111).

Як визначено частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки в судове засідання особи, які беруть участь у справі, не прибули, а дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, тому судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Суд, заслухавши попередньо пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних мотивів та підстав.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При вирішенні спору судом дії щодо прийняття постанови про арешт коштів боржника від 22 грудня 2017 року, постанова про арешт коштів боржника від 22 грудня 2017 року у виконавчому провадженні ЗВП № 6465631, вчинені та прийняті відповідачем як суб'єктом владних повноважень, перевірялись на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд дійшов висновку, що відповідач довів правомірність вчинених дій, оскарженої постанови в частині арешту коштів на рахунку ДП "Волиньвугілля" у ПАТ «КБ «Глобус» №759 на підставі постанови від 22 грудня 2017 року у зведеному виконавчому провадженні ЗВП № 6465631, а тому вона є правомірною та не підлягає скасуванню в цій частині, однак постанова підлягає скасуванню в частині накладення арешту на рахунок №759 з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Нововолинському міському відділі державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Волинській області перебуває зведене виконавче провадження ЗВП № 6465531 про стягнення з ДП «Волиньвугілля» на користь фізичних, юридичних осіб та держави заборгованості згідно з рішеннями на загальну суму 109 674 117 грн 78 коп. із врахуванням нестягнутого виконавчого збору та витрат у виконавчих провадженнях, які не підпадають під дію Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств». У складі вказаного зведеного виконавчого провадження містяться наступні виконавчі документи:

- вимога № Ю-589-17У, видана 05 жовтня 2016 року Нововолинським відділенням Володимир-Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області ( про сплату недоїмки з єдиного внеску на суму 107651, 64 грн.);

- вимога № Ю-165У, видана 07 серпня 2015 року Нововолинським відділенням Володимир-Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області (на суму 301692, 05 грн. про сплату недоїмки з єдиного внеску);

- вимога № Ю-231У, видана 03 вересня 2015 року Нововолинським відділенням Володимир-Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області (на суму 277784, 68 грн. про сплату недоїмки з єдиного внеску);

- вимога № Ю-237У, видана 07 жовтня 2015 року Нововолинським відділенням Володимир-Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області (області (на суму 297583, 93 грн. про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування);

- вимога № Ю-244У, видана 05 листопада 2015 року Нововолинським відділенням Володимир-Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області (на суму 305362, 47 грн. про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) (а.с. 61-65).

На підставі відповіді з ДФС відповідачем було встановлено, що боржником ДП «Волиньвугілля» відкрито рахунки в ПАТ «КБ «Глобус» № 759, №759.

З метою забезпечення виконання рішень, головний державний виконавець Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Волинській області постановою від 22 грудня 2017 року наклав арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника ДП "Волиньвугілля" у ПАТ «КБ «Глобус» № 759, № 759, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення цієї постанови лише у межах суми боргу, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (а.с. 17).

З листа ПАТ «КБ «Глобус» № 4-БТ від 03 січня 2018 року, адресованого головному державному виконавцю Нововолинського міського відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області вбачається, що постанова про арешт коштів боржника Державного підприємства «Волиньвугілля» від 22.12.2017 року (ЗВС 6465531) облікована на відповідному позабалансовому рахунку, для її виконання відсутні кошти на рахунках. Зокрема, залишки на поточних рахунках боржника на момент отримання постанови складали: № 759 (980) - 0, 00 грн.; № 759 (840) - 0, 00 дол. США; № 759 (980) - 0, 00 грн. (а.с. 56)

Вважаючи факт накладення вказаною постановою арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку, з якого здійснюється виплата заробітної плати та інших сум доходів працівникам, та арешту рахунку із спеціальним режимом використання протиправним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема, на підставі рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» тимчасово, до 01 січня 2019 року, підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв'язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Встановлені судом обставини та наведені норми чинного законодавства спростовують доводи позивача щодо протиправності дій та рішення відповідача з огляду на вимоги Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств», оскільки статтею 1 вказаного Закону виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не віднесені до таких, які тимчасово, до 01 січня 2019 року, підлягають зупиненню.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з приписами статті 56 Закону № 1404 арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до пункту 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має, зокрема, право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Таким чином, наведеними законодавчими положеннями обмежено право виконавця в частині накладення арешту на кошти боржника, а саме: крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Суд звертає увагу, що постановою від 22 грудня 2017 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритому рахунку боржника ДП "Волиньвугілля" у ПАТ «КБ «Глобус» № 759 лише у межах суми боргу, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи врегульовані ст.52 Закону України «Про виконавче провадження». Так, згідно з частинами 1, 2 статті 52 вказаного Закону виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Відповідно до частини 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Частиною 2 статті 59 Закону України № 1404 визначено, що виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «КБ «Глобус» як фінансова установа, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, після надходження постанови відповідача від 22 грудня 2017 року про арешт коштів, що містяться на відкритих рахунках боржника ДП "Волиньвугілля" не повідомив виконавця про цільове призначення рахунків та не повернув постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках, а прийняв вказану постанову на облік на відповідному позабалансовому рахунку, що свідчить про те, що банк вважав, що на кошти, які знаходяться на рахунках не заборонено звертати стягнення, а дії державного виконавця є правомірними.

Згідно довідки ПАТ «КБ «Глобус» за вих. № 46-15/1071 від 24 січня 2018 року слідує, що ДП «Волиньвугілля» відкрито поточний рахунок № 759 в гривні та рахунок зі спеціальним режимом використання № 759. Дані рахунки використовуються в господарській діяльності підприємства, в тому числі для виплати заробітної плати працівникам та прирівняних до неї платежів (а.с. 27).

Таким чином, відкритий рахунок позивача № 759 використовується власне у господарській діяльності підприємства, а не лише для виплати заробітної плати та прирівняних до неї платежів. В оскаржуваній постанові виконавець зробив застереження про те, що наклав арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника ДП "Волиньвугілля" у ПАТ «КБ «Глобус» № 759, № 759, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення цієї постанови лише у межах суми боргу, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (а.с. 17).

Згідно з частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» однією з підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Суд вказує на те, що як на момент винесення оскаржуваної постанови відповідачем так і на момент розгляду справи у суді по суті позивачем не надано ні Нововолинському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ні суду належних та допустимих доказів (документального підтвердження, як того вимагає ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження») про те, що рахунок № 759, на який накладено арешт використовується позивачем виключно для виплати заробітної плати працівникам чи прирівняних до них платежів. Таким чином, при винесенні постанови від 22 грудня 2017 року у виконавчому провадженні ЗВП № 6465631 в частині накладення арешту на рахунок № 759 відповідач діяв правомірно.

Окрім того, згідно листа № 652/8.1/10-39 від 01 червня 2017 року виконуючого обов'язки директора ДП «Волиньвугілля» вбачається, що у 2017 році позивачем було відкрито рахунок № 2618. Згідно з довідкою, виданою Управлінням ДКС у м. Нововолинську кошти, які надходять на цей рахунок, використовуються виключно на виплату заробітної плати згідно з постановою КМУ від 21.02.2017 року № 92 «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для часткового покриття витрат вугледобувних підприємств, що включаються до собівартості готової товарної вугільної продукції».

Слід зазначити, що в оскаржуваній постанові відповідач наклав арешт на грошові кошти, що містяться на відкритому рахунку боржника ДП "Волиньвугілля" у ПАТ «КБ «Глобус» № 759 лише у межах суми боргу, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Тобто, у постанові є виняток, який стосується коштів звернення стягнення на які заборонено законом (а саме заробітної плати), тому в цій частині права позивача жодним чином не порушені.

Разом з тим, під час розгляду справи у суді, позивач надав належні та допустимі докази, які свідчать про наявність підстав для скасування постанови Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 22 грудня 2017 року у виконавчому провадженні ЗВП № 6465631 в частині накладення арешту на рахунок ДП «Волиньвугілля № 759, який має спеціальний режим використання.

Так, правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я визначені Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 1105-ХІV від 23 вересня 1999 року (з наступними змінами та доповненнями).

За змістом частини першої статті 4 цього Закону Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Згідно з частиною 2 статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" страхувальник відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України.

Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку.

Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 7.1.4 пункту 7.1 статті 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками.

Як визначено пунктом 1.8. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки, за договором рахунку умовного зберігання (ескроу) - рахунки умовного зберігання (ескроу).

Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки за спеціальними режимами їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Таким чином, саме рахунок 2604 є спеціальними рахунком, на який розповсюджуються обмеження у накладенні арешту, передбачені положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

З договору банківського рахунку про відкриття та обслуговування окремого поточного рахунку у національній валюті для зарахування страхових коштів суб'єктам господарювання № 23759/2 від 02 листопада 2015 року вбачається, що відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» Банк відкрив Клієнту поточний рахунок № 759 та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до діючих нормативно-правових актів Національного банку України (а.с. 96).

Рахунок призначений для зарахування страхових коштів, які можуть бути використані страхувальником виключно для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам Клієнта. Страхові кошти, зараховані на рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону. У разі порушення провадження у справі про банкрутство страхувальника-роботодавця страхові кошти, зараховані на рахунок, повертаються до районної, міжрайонної, міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, яка в подальшому забезпечує надання матеріального забезпечення застрахованим особам (пункт 1.1. Договору).

З листа Нововолинського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області № 16-01-1/295 від 14.01.2018 року вбачається, що рахунок № 759, відкритий в листопаді 2015 року у ПАТ «КБ «Глобус», МФО 380526 Державним підприємством «Волиньвугілля» є окремим поточним рахунком для зарахування матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. У листі є також посилання на ч. 2 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" згідно якої страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що арешт коштів на рахунку в банку, який відкритий для зарахування страхових коштів, порушує право застрахованих осіб на отримання належного їм матеріального забезпечення та соціальних послуг. Водночас законодавець чітко передбачив, що страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що арешт коштів на рахунку № 759, відкритого у ПАТ «КБ «Глобус» Державним підприємством «Волиньвугілля» для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам, суперечить нормам ст.34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", порушує право застрахованих осіб, що працюють у позивача, на отримання належного їм матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Отже, Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначає, що страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

За таких обставин, дії Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 22 грудня 2017 року у зведеному виконавчому провадженні ЗВС № 6465631 у частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку № 759 в ПАТ «КБ «Глобус» слід визнати протиправними, а також є протиправною і підлягає скасуванню оскаржувана постанова в частині накладення арешту на рахунок №759. Разом з тим, відповідач належними та допустимими доказами довів, що накладаючи арешт на рахунок №759 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження», а тому в цій частині позовні вимоги є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги задоволені частково, то на користь Державного підприємства «Волиньвугілля» за рахунок бюджетних асигнувань Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління слід присудити здійснені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1762, 00 грн.

Керуючись статтями 243-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Капітанюка С.С. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 22 грудня 2017 року у зведеному виконавчому провадженні ЗВС № 6465631 в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритому рахунку ДП «Волиньвугілля» в ПАТ «КБ «Глобус» № 759.

Визнати протиправною і скасувати постанову головного державного виконавця Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Капітанюка С.С. про арешт коштів боржника від 22 грудня 2017 року у зведеному виконавчому провадженні ЗВС № 6465631 в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритому рахунку ДП «Волиньвугілля» в ПАТ «КБ «Глобус» № 759.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Державного підприємства «Волиньвугілля» ( 45400, Волинська область, місто Нововолинськ, вулиця Луцька, 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління (45400, Волинська область, місто Нововолинськ, вулиця Винниченка, 14) судовий збір у розмірі 1762, 00 грн. (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук