Справа № 163/1850/16-а
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2018 Київ К/9901/13135/18 163/1850/16-а

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А., суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Волинської митниці ДФС

на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 27.09.2016 (головуючий суддя - Павлусь О.С.)

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016 (головуючий суддя - Макарик В.Я., судді - Большакова О.О., Глушко І.В.)

у справі № 163/1850/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Волинської митниці ДФС

про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 1389/20502/2016, -

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2016 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Волинської митниці ДФС (далі - відповідач), в якому просила скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 1389/20502/2016 від 06.07.2016; стягнути з Волинської митниці ДФС витрати на судовий збір та правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що інформація, викладена як у протоколі, так і постанові про порушення митних правил, не відповідає дійсності, оскільки 29.12.2015 позивач взагалі не перетинала державний кордон України, а перебувала на роботі у м. Нововолинську. За таких обставин, оскаржувана постанова про порушення митних правил є незаконною та підлягає скасуванню.

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 27.09.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016, адміністративний позов задоволено частково:

- скасовано постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальника управління боротьби з митними порушеннями Негріча Л.М. - від 06.07.2016 №1389/20502/2016 про визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України;

- стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 551,20 грн. сплаченого судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення судів обґрунтовані тим, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України (далі - МК України), оскільки ОСОБА_2 не є тією особою, яка 29.12.2015 о 05 год. 06 хв. ввезла автомобіль марки «MERCEDES-BENZ CLS350», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації - Республіка Ірландія) НОМЕР_2, через митний пост «Волинь-центральний» Волинської митниці ДФС на митну територію України.

Не погодившись з такими судовими рішенням, відповідач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивачем вчинено порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки відповідно до інформації Департаменту оперативної діяльності Адміністрації ДПСУ від 23.05.2016 № 4514/03-70-61 та Департаменту боротьби з митними правопорушеннями ДФС України від 13.06.2016 № 20500/7/99-99-20-05-17, а також інформації, отриманої з використанням можливостей інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан») щодо фактів перетину державного кордону України, встановлено, що гр. ОСОБА_2 перетинала кордон 29.12.2015 о 04 год. 05 хв. на «в'їзд» в Україну на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ CLS350», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Позивач своїм правом надати відзив на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає перегляду рішень судів попередніх інстанцій.

31.01.2018 справу, в порядку, передбаченому пунктом 4 частини 1 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) передано до Верховного Суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 КАС України (у редакції Закону від 03.10.2017 №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 319 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з копії закордонного паспорта, виданого на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що останній 10.01.2012 органом 0711 було видано паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_3.

Між тим, з листа УДМС у Волинській області №0701/8007 від 10.08.2016 встановлено, що бланком паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4, дата видачі 24.05.2008 (орган видачі 0717), документована громадянка України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка села Скиби Любомльського району Волинської області.

Крім цього, з наданої Головним центром обробки спеціальної інформації ДПС України інформації доводиться та обставина, що відомостей про перетинання державного кордону України 29.12.2016 громадянкою України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в базі даних не виявлено. Проведеною перевіркою встановлено, що 29.12.2015 о 04:06 год. державний кордон України перетинала особа з вказаним прізвищем та ім'ям, але за іншим номером паспортного документу та іншою датою народження (ІНФОРМАЦІЯ_2).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки остання не є тією особою, яка 29.12.2015 о 05 год. 06 хв. ввезла автомобіль марки «MERCEDES-BENZ CLS350» реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації - Республіка Ірландія) НОМЕР_2, через митний пост «Волинь-центральний» Волинської митниці ДФС на митну територію України.

Таким чином, при винесенні постанови у справі про порушення митних правил № 1389/20502/2016 від 06.07.2016 відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права; у них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правових наслідків є правильними, натомість доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та, власне, спростовуються наявними у справі матеріалами, тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, постанову Любомльського районного суду Волинської області від 27.09.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016 у справі № 163/1850/16-а - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова

Судді І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова