Справа № 219/5312/17
Суддя: Павленко О. М.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/5312/17
Провадження № 2-а/219/12/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Брагіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бахмут Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації та Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання - незаконними; зобов'язати УПЗСН Бахмутської міської ради нарахувати та виплатити допомогу переміщеним особам на проживання з 22.08.2016 року до 2.02.2017 року; зобов'язати УПЗСН Артемівської райдержадміністрації нарахувати та виплатити допомогу переміщеним особам на проживання з 2.02.2017 року.

В обґрунтування позову зазначила, що після початку бойових дій на території України вона з чоловіком та дитиною переїхали проживати на підконтрольну територію України, де і до теперішнього часу мешкають. Позивач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, де була взята на облік та отримала повідомлення про надання допомоги переміщеним особам на проживання від 22.08.2016 року. Однак, кошти вона не отримувала. Вона звернулася до відповідача з питанням не виплати їй допомоги, але їй пояснили, що в зв'язку з об'єднанням громад її особова справа як тимчасово переміщеної особи буде передана до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської РДА. 2.02.2017 року вона звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської РДА, де вона надала додаткові відомості про наявність у неї квартири на підконтрольній Україні території. В той же день 2.02.2017 року позивач отримала повідомлення про відмову у надані допомоги переміщеним особам на проживання у зв'язку з тим, що сім'я володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО з посиланням на п.7 Постанови КМУ № 505 від 1.10.2014 року. Пізніше їй повідомили, що вона повинна звернутися до управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, де була взята на облік та отримала повідомлення про надання допомоги переміщеним особам на проживання від 22.08.2016 року. Звернувшись туди, їй повідомили, що рішення про надання їй допомоги було також скасоване. Позивач попросила видати їй повідомлення про скасування цього рішення, але їй нічого не видали. Цього повідомлення ОСОБА_1 не отримувала до теперішнього часу (як про відмову так і про скасування). Вказує, що м. Бахмут Донецької області згідно переліку міст є містом, на яке розповсюджується проведення АТО. Підстав для відмови у призначенні допомоги переміщеним особам на проживання у УПСЗН Бахмутської міської ради, де позивач була взята на облік та отримала повідомлення про надання допомоги переміщеним особам на проживання від 22.08.2016 року, не було. Станом на 22.08.2016 року позивач мала всі підстави для отримання цієї допомоги, а відмову в усній формі у призначенні вважає неправомірними. Повідомлення від 2.02.2017 року УПСЗН Артемівської РДА про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання теж вважає неправомірним, так як вона є власником житла, а саме 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_9 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.01.2007 року управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради, на теперішній час місто Бахмут входить до переліку міст проведення АТО, а тому повідомлення від 2.02.2017 року є неправомірним і повинне бути скасовано. Вважає такі дії відповідачів протиправними, у зв'язку з чим звернулася з вказаним позовом до суду.

29.06.2017 року від Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації надійшло заперечення на позов (вх. № 18136), в якому представник вказує, що заперечує проти позову ОСОБА_1 щодо відмови в призначенні їй щомісячної адресної допомоги, як внутрішньо переміщеній особі, на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Обґрунтовує заперечення тим, що відповідно до вимог Постанови № 509 ОСОБА_1 отримала довідку про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 14.11.2016 № та на малолітню дитину ОСОБА_2 від 14.11.2016 № в УПЗСН Артемівської РДА. Відповідно до пункту 6 Постанови № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. У своїй заяві від 16.01.2017 року позивач не надала інформацію про наявність у неї або будь-кого з членів сім'ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, районах проведення антитерористичної операції та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно у ОСОБА_1 перебуває у спільній власності трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1. В заперечення посилається на розпорядження Кабінету Міністрів України від 7.11.2014 № 1085-р (зі змінами), яким затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та Перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, згідно яких є м. Донецьк, де зареєстрована позивач, але м. Артемівськ Донецької області немає, тобто м. Артемівськ Донецької області є територією, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, і м. Артемівськ не розташоване на лінії зіткнення та не є тимчасово окупованим населеним пунктом. ОСОБА_1 було письмово повідомлена 2.02.2017 року про відмову у наданні адресної допомоги, як переміщеним особам, так як сім'я володіє житловим приміщенням на окупованій території та не в зоні АТО. Відповідач вказує, що таким чином, законодавчо підтверджено правомірність дій Управління щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у зв'язку з тим, що вона має власне житло на території України, де органи державної влади здійснюють свої повноваження.

23.10.2017 року позивач уточнила свої позовні вимоги, оскільки до суду був наданий акт про передачу справ з УПСЗН Бахмутської міської ради до УПСЗН Артемівської РДА, з якого вбачається дата передачі справи - 31.10.2016 року, та просила визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради та дії Управління праці та соціального захисту населення Артемівської РДА про відмову ОСОБА_1 у надані допомоги переміщеним особам на проживання незаконними, зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу переміщеним особам на проживання з 22.08.2016 року до 31.10.2016 року, та зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Артемівської РДА нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу переміщеним особам на проживання з 1.11.2016 року по 31.05.2017 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, разом з тим в матеріалах справи міститься заява від 11.08.2017 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Представник позивача ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 26.06.2017 року, у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Представники відповідачів - Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Гринь Д.В. та Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації Скапенко І.Б. в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнали у повному обсязі та заперечували проти його задоволення з тих підстав, які викладені у письмових запереченнях.

Крім того, позивач в своїх вимогах просила поновити пропущений нею строк для звернення до суду з цим позовом, вказуючи, що коли вона звернулася до УПСЗН Артемівської РДА, а саме - 2.02.2017 року, то отримала повідомлення про відмову у наданні допомоги. Щодо виплати коштів, які повинні були їй виплатити до лютого 2017 року, їй рекомендували звернутися до УПСЗН Бахмутської міської ради, де їй призначалася допомога. Ніяких повідомлень позивач до 2.02.2017 року (ані про призначення, ані про скасування допомоги) їй не надсилалися.

Частиною 2 статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залиш суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З адміністративного позову та доданих до нього документів вбачається, що про порушення свого права позивач дізналася у лютому 2017 року після отримання повідомлення про відмову у наданні допомоги, а з адміністративним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду 23 травня 2017 року, тобто в межах передбаченого Законом шестимісячного строку звернення до адміністративного суду. За таких підстав, строк звернення позивача до суду за захистом своїх прав та інтересів не порушений.

Відповідачами не надано суду доказів, які б спростовували вказані висновки суду, та не зазначено про існування вказаних доказів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людини, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6, що підтверджується печаткою у паспорті позивача серії НОМЕР_4 виданого Артемівським МВ ГУМВС України в Донецькій області 11.03.2009 року (а.с.4).

Позивачу ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить 1/5 частина квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 загальна площа 61,30 м2, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.01.2007 року Управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради згідно з розпорядженням від 26.01.2007 року № 23201 (а.с.8-9).

24 січня 2009 року позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6) ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 20, після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на «Єфимович», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5, виданого 24.01.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського МРУЮ Донецької області (а.с.7).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

У зв'язку із проведенням антитерористичної операції у Донецькій області позивач з родиною перемістилася з м. Донецька до м. Артемівська (нині Бахмут) Донецької області, та згідно з копії довідки № НОМЕР_2 від 14.11.2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з неповнолітнім сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво серії НОМЕР_6), перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи в Управлінні праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації (а.с.5).

Так, відповідно до наданої інформації УПСЗН Бахмутської міської ради від 9.01.2018 року № вх. 01-4530 (а.с.70), ОСОБА_1 була зареєстрована в Єдиній інформаційній базі даних про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб з 11.11.2014 року по 13.11.2016 року за адресою: АДРЕСА_3 разом із синами: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

За зверненням позивача від 3.06.2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1.10.2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», рішенням комісії Бахмутської міської ради з питань призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО на території м. Бахмут від 16.08.2016 року їй була призначена адресна допомога на період з 3.06.2016 року по 2.12.2016 року в розмірі 1 326 грн. (а.с.6).

Однак, за поданням державних соціальних інспекторів УПСЗН Бахмутської міської ради № 46 від 3.10.2016 року про виявлення у володінні ОСОБА_1 житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_7, та акту про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення грошової допомоги рішення про призначення допомоги було скасовано, а виплату грошової допомоги зупинено (а.с.72-73).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта ОСОБА_1 має у спільній сумісній власності частину квартири загальною площею 61,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 26.01.2007 року (а.с.74-75).

Згідно з повідомленням Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації від 2.02.2017 ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_7) було відмовлено у наданні допомоги на проживання у зв'язку із тим, що вона володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО, та відповідно до п.7 постанови КМУ № 505 від 1.10.2014 року, якщо працездатна особа не працевлаштувалась протягом двох місяців з дня призначення допомоги на проживання, її розмір на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період припиняється (а.с.6).

Як зазначено у листі УПСЗН Бахмутської міської ради від 9.01.2018, виплата адресної допомоги за період з 3.06.2016 року по 2.12.2016 року позивачу не здійснювалась (а.с.70).

У зв'язку із введенням в дію постанови ВРУ «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, зміну та встановлення меж Бахмутського району Донецької області» від 8.09.2016 року № 1519-VІІІ особова справа ОСОБА_1 була передана УПСЗН Артемівської РДА на підставі акту прийому-передачі особових справ та електронної бази отримувачів житлових субсидій та соціальних виплат, зареєстрованих по м. Соледар від 31.10.2016 року (а.с.41). Отже починаючи з 1.11.2016 року паперова особова справа позивача перебувала на обліку УПСЗН Артемівської РДА.

Згідно інформації, наданої УПСЗН Артемівської РДА (від 15.01.2018 № вх. 0153/3/07), станом на 15.01.2018 року ОСОБА_1 на обліку в управлінні не перебуває (25.11.2017 року особова справа останньої була перенаправлена до УПСЗН Ірпінської міської ради у зв'язку зі зміною місця її реєстрації та проживання (а.с.49-50), за період з 1.11.2016 року по 31.05.2017 року будь-яких державних допомог, в тому числі щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, не отримувала (а.с.82).

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступні правові норми.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII (далі-Закон № 1706-VII) встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 із змінами та доповненнями (далі Порядок № 505) визначено процедуру та підстави надання вказаної щомісячної адресної допомоги.

Згідно п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою № 505 (далі - Порядок) грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно пункту 6 Порядку № 505 (в редакції від 22.12.2016 року, яка була чинною на період виникнення та існування спірних правовідносин), грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, а також у разі коли будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Таким чином, для отримання особою щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, до 3.06.2017 року необхідно було дотримання таких умов: особа повинна постійно проживати на території України; особа повинна бути переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції або бути такою, що була змушена покинути своє постійне місце проживання в населеному пункті, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, і переміститися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі; особа повинна знаходитися на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад; уповноважений представник сім'ї особи, яка бажає отримати таку допомогу, повинен звернутися до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред'явити паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, і при цьому до заяви повинна бути додана копія свідоцтва про одруження, копії свідоцтв про народження дітей та письмова згода довільної форми про виплату грошової допомоги уповноваженому представнику сім'ї від інших членів сім'ї та згода на обробку персональних даних; особа не повинна бути власником або мати членів сім'ї, які мають у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, або членів сім'ї, які мають на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Статтею 1 Закону України № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

На виконання Закону № 1669 розпорядженнями Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року та від 2.12.2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, до якого включено, зокрема м. Бахмут (раніше Артемівськ) Донецької області.

Крім того, статтею 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» від 20.03.2003 року №638-IV, передбачено, що район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/6/а від 7.10.2014 року «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» (чинний на теперішній час) районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області (без виключень). Із цього вбачається, що всі населенні пункти Донецької та Луганської областей є районами проведення АТО.

Як встановлено судом, позивач на праві спільної сумісної власності володіє квартирою в м. Бахмут (раніше Артемівськ) Донецької області, яке відповідно до вищевказаного розпорядження входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

При прийнятті рішення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання відповідач керувався розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р від 7 листопада 2014 року, яким затверджений Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та Перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, до яких м. Бахмут (раніше Артемівськ) Донецької області, в якому позивач має квартиру, не відноситься.

Разом з тим, посилання відповідача на вказане розпорядження є невірним, оскільки пункт 6 Постанови № 505 визначає, що грошова допомога не призначається особам, які мають житлове приміщення, розташоване не лише в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, але і районах проведення антитерористичної операції та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи те, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_8, частина якої належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.01.2007 року Управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради згідно з розпорядженням від 26.01.2007 року № 23201, розташована на території проведення антитерористичної операції, підстави для відмови в призначенні щомісячної адресної допомоги згідно пункту 6 Порядку № 505 у відповідача станом на час виникнення та існування спірних правовідносин були відсутні.

Таким чином, відповідачами необґрунтовано відмовлено позивачу у наданні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Водночас постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2017 року № 370 внесено зміни до Постанови № 505, які набрали чинності з 3 червня 2017 року, зокрема п. 6 Порядку викладено в наступній редакції: «Грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім'ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану». Відтак, з 3 червня 2017 року наявність у власності членів сім'ї житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого у районах проведення АТО, виключає призначення та виплату грошової допомоги.

Правильність вищевказаного висновку суду також підтверджується тим, що зміни до пункту 6 Порядку № 505 в частині відсутності підстав для призначення грошової допомоги у разі наявності у власності особи житлового приміщення/частини житлового приміщення, що розташоване в населеному пункті, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження, були внесені лише 3 червня 2017 року.

Таким чином, висновки відповідача УПСЗН Артемівської РДА при прийнятті рішення про відмову у наданні позивачу допомоги та відповідача УПСЗН Бахмутської міської ради при прийнятті рішення про невиплату позивачу допомоги як переміщеній особі на проживання, є необґрунтованими, такими, що суперечить нормам діючого законодавства України.

Відповідно до вимог ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до УПСЗН Бахмутської міської ради, УПСЗН Артемівської РДА про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що позивач просила визнати дії УПСЗН Бахмутської міської ради та УПСЗН Артемівської РДА щодо відмови їй у наданні допомоги переміщеним особам на проживання протиправними.

Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено, що УПСЗН Бахмутської міської ради прийняло рішення про призначення позивачу допомоги, потім вказане рішення було скасоване, а виплата адресної допомоги не здійснювалася.

А тому суд визнає протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради щодо невиплати ОСОБА_1 допомоги переміщеним особам на проживання та протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у наданні допомоги переміщеним особам на проживання.

Разом з тим, суд також враховує, що згідно із ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, для повного захисту прав позивача її вимоги слід задовольнити, а також скасувати рішення УПСЗН Артемівської РДА про відмову у наданні ОСОБА_1 допомоги на проживання, оскільки без скасування цього рішення суд не зможе в повній мірі гарантувати дотримання і захист прав позивача, які визначені найвищими цінностями у діяльності держави.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати,які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем при поданні до суду адміністративного позову судовий збір не сплачувався, а ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 травня 2017 року їй відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань суб'єктів владних повноважень, що виступають сторонами у справі - Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді в розмірі 320 грн. з кожного (640:2).

Керуючись ст.ст. 2, 6 - 9, 19, 72-77, 121-122, 139, 241 - 244, 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 19, 46 Конституції України, з урахуваннямЗакону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII, Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII, Закону України «Про боротьбу із тероризмом» від 20.03.2003 р. № 638-IV, Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 1 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», суд

у х в а л и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради щодо невиплати ОСОБА_1 допомоги переміщеним особам на проживання.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у наданні допомоги переміщеним особам на проживання.

Скасувати повідомлення (рішення) Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації від 2.02.2017 року про відмову у наданні допомоги на проживання ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, допомогу переміщеним особам на проживання з 22.08.2016 року до 31.10.2016 року.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, допомогу переміщеним особам на проживання з 1.11.2016 року до 31.05.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єктів владних повноважень, що виступають сторонами у справі - Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді в розмірі 320 грн. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя -

О.М.Павленко