Справа № 813/3806/17
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/11210/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Старунського Д.М.,

при секретарі судового засідання Смидюк Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду (суддя - Хома О.П., м.Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 24 жовтня 2017 року звернувся до суду з позовом до Управління відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 31.08.2017 у виконавчому провадженні №50949207 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2017 у виконавчому провадженні №54776566.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №813/3806/17 позовну заяву залишено без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що відсутні правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки строк звернення до суду не пропушений, так як позивач фактично дізнався про порушення свого права лише 10.10.2017, з позовом до суду звернувся 20.10.2017, тобто в межах десятиденного строку, передбаченого ч.2 ст.181 КАС України. Просить скасувати оскаржувану ухвалу, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач пропустив передбачений ч.2 ст.181 КАС України десятиденний строк на оскарження постанови про стягнення виконавчого збору від 31.08.2017 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.10.17, оскільки звернувся в суд з цим адміністративним позовом лише 20.10.2017, доказів поважності причин пропуску такого строку не представив, а тому суд позовну заяву залишив без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред'явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.107 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Так, згідно ч.1 ст.99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин)адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

В силу вимог ч.2 ст.99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин)для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.3 цієї статті для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватись інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З наведених вище приписів КАС України можна дійти висновку, що ч.2 ст.99 КАС України визначено загальний строк звернення до адміністративного суду та порядок його обчислення, за умови якщо цим Кодексом або іншими законами не визначено спеціальних строків та порядок їх обчислення.

Положеннями статті 181 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Частиною 1 вказаної статті визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч.2 ст.181 КАС України позовну заяву у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавцяможе бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що предметом оскарження у даній справі є постанова про стягнення виконавчого збору від 31.08.2017 у виконавчому провадженні №50949207 та постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.10.17 у виконавчому провадженні №54776566.

Слід зазначити, що суд, оцінюючи обставини, що перешкоджали особі здійсненню права на своєчасне оскарження відповідних дій, бездіяльності та рішень органів владних повноважень (або його посадових, службових осіб) у публічно-правових відносинах, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених та наявних доводів.

Щодо постанови про стягнення виконавчого збору від 31.08.2017 у виконавчому провадженні №50949207, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувана постанова прийнята 31.08.2017, та оскаржена позивачем лише 20.10.2017, тобто із пропуском встановленого спеціальним законодавством 10-денного строку.

Однак, апеляційний суд наголошує, що пропуск позивачем строку звернення до суду не є і не може бути безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, якщо позивач навів поважні причини такого пропуску.

Більше того, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки поверхнево з'ясував істотні обставини справи, та належним чином не перевірив, коли саме позивач дізнався про оскаржувану постанову, враховуючи при цьому, що він ставить під сумнів її отримання, оскільки не брав участі при її прийнятті.

Позивач у позовній заяві та апеляційній скарзі зазначив, що про наявність оскаржуваної постанови дізнався лише 10.10.2017, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2017 у виконавчому провадженні №54776566. Вказує, що копія постанови про стягнення виконавчого збору від 31.08.2017 у виконавчому провадженні №50949207 йому не надсилалась, та про таку йому не було відомо.Водночас, інших відомостей щодо дати отримання позивачем копії даної постанови чи інформації про її винесення (існування) судом не встановлено. Зокрема, відповідач не надав доказів надіслання (вручення) позивачу зазначеної постанови чи відомостей про те, що позивачу в будь-який інший спосіб відомо про дане виконавче провадження і в тому числі про оскаржувану постанову про стягнення судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин)в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак слід констатувати, що на правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не надано ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції будь - яких доказів, щоб спростувати позицію апелянта.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що саме з 10.10.2017 розпочався перебіг десятиденного строку оскарження до суду даної постанови. Відтак, апеляційний суд доходить до висновку, що позивачем не пропущено строку звернення до суду, оскільки позивач дізнався про оскаржувану постанову лише 10.10.2017, а звернувся до суду з відповідним позовом 20.10.2017 тобто в межах строку встановленого КАС України.

Щодо оскарження позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2017 у виконавчому провадженні №54776566, апеляційний суд зазначає таке.

Вищевказана постанова отримана позивачем 10.10.2017, що підтверджується матеріалами справи, зокрема копією конверта, в якому до позивача надійшла вказана постанова, із зазначенням штрих-коду рекомендованого повідомлення про вручення. Отож, беручи до уваги, що копії цих документів позивач отримав 10.10.2017, з позовом до суду звернувся 20.10.2017, тобто в межах десятиденного строку, передбаченого ч. 2 ст. 181 КАС України, то підстави для залишення позову без розгляду відсутні.

Враховуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував усі ці обставини та не надав їм належної правової оцінки, а тому дійшов передчасного висновку про залишення позову без розгляду з підстав пропуску строків звернення до адміністративного суду. Доводи апелянта є підставними і такими, що спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись статтями 308, 310, 312, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
Д. М. Старунський