Справа № 444/1912/17
Суддя: Мікула В. Є.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/1912/17
Провадження № 2-а/444/16/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/кінцева/

12 лютого 2018 року Жовківський районний суд Львіської області в складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Будзан Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовкві Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 12 серпня 2017 р. близько 14 год. 30 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, заїхав на заправну станцію. Після цього до нього підїхав автомобіль патрульної поліції з якого до нього підійшов старший інспектор Галущак А. М. та звинуватив у порушенні п. 8.5.1 невиконання вимоги розмітки 1.1 ПДР України.

Зазначає, що на прохання ознайомитись з доказами правопорушення про невиконання вимог розмітки 1.1, інспектор не відреагував і попросив передати документи. Взявши документи, інспектор направився до службового авто для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказує, що у поясненні інспектору при розгляді справи, вказав, що обїжджав транспортний засіб, який рухався зі швидкістю 25 км/год, водій якого максимально дав праворуч, щоб дати можливість його обїхати, а також позивач вжив всіх заходів для безпечного обїзду транспортного засобу, однак надані пояснення були проігноровані інспектором.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним та необгрунтованим, так як у відповідності до ПДР України розмітку 1.1 забороняється перетинати, але як вийняток за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для обїзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний обїзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

У звязку з чим позивач звернувся до суду та просить визнати дії інспектора взводу ОДДЗ 2 батальйону УПП у м. Львові ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії БР № 674113 від 12 серпня 2017 року про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 255.00 грн. за порушення ст. 122 ч. 1 КУпАП незаконними. Окрім цього просить винесену постанову серії БР № 674113 від 12 серпня 2017 року про адміністративне правопорушення визнати протиправною та скасувати її, а провадження по даній справі закрити.

Позивач в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву в якій просить розглядати дану справу у його відсутності, позов підтримує, просить такий задоволити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксація судового засідання з допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Конституцією України закріплено норму щодо обовязку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19).

Згідно ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що відповідно до копії постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 674113, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених ст. 258 КУпАП уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

З копії постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 674113, вбачається, що такий був складений на ОСОБА_1 за те, що він 12.08.2017 року керуючи транспортним засобом здійснив проїзд не виконавши вимогу дорожньої розмітки 1.1., при цьому порушивши п. 8.5 ПДР України.

З пояснень позивача ОСОБА_1 в позовній заяві, вбачається, що він обїжджав транспортний засіб, який рухався зі швидкістю 25 км/год, водій якого максимально дав праворуч, щоб дати можливість його обїхати, а також вказує, що вжив всіх заходів для безпечного обїзду транспортного засобу.

Відповідно до п. 11.3 ПДР України на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об'їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Відповідно до розділу 34 п. 1 ПДР України, розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Відповідно до цього ж розділу ПДР України, лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Суд надає віри поясненням ОСОБА_1, що він, з врахуванням всіх заходів безпеки здійснив обгін транспортного засобу, який рухався зі швидкістю 25 км/год.

Суд враховує, що відповідачем не подано жодного доказу щодо правомірності своїх дій, хоча такий обовязок згідно ч. 2 ст. 77 КАС України прямо на нього покладений.

А тому, суд приходить до переконання, що відповідачем не подано доказів щодо правомірності винесення інспектором Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції постанови серії БР № 674113 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

З метою забезпечення гарантії, свобод і інтересів особи і громадянина, виходячи із наданих статтями КАС України суду повноважень при прийнятті постанови та враховуючи положення ст. 293 КУпАП, суд приходить до переконання, що задоволення позовних вимог в повному обсязі буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача ОСОБА_1

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. 139, 241, п. 10 ч. 2 ст. 245, 246, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов задоволити.

Визнати дії інспектора взводу ОДДЗ 2 батальйону УПП у м. Львові ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії БР № 674113 від 12 серпня 2017 року про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 255.00 грн. за порушення ст. 122 ч. 1 КУпАП незаконними.

Визнати постанову серії БР № 674113 від 12 серпня 2017 року про адміністративне правопорушення - протиправною та скасувати її, провадження по даній справі закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 295 КАС України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. Є. Мікула