Справа № 607/16556/17
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2018 Справа №607/16556/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської областів складі:

головуючого судді: Кунцьо С.В.

з участю секретаря с/з: Ліщинського О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2,

до: Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ,

про: визнання дій інспектора Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції Ліщинського Володимира Антоновича протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області про визнання дій інспектора Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції Ліщинського Володимира Антоновича протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 101921 від 13 грудня 2017 року.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 13 грудня 2017 року інспектором Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області Ліщинським В.А. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 101921, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. Відповідно до даної постанови 13 грудня 2017 року о 13 год. 10 хв. громадянин ОСОБА_2 керував транспортним засобом (автобусом) марки «ПАЗ 4234», державний номерний знак НОМЕР_1, в с. Плотича Тернопільського району, у якому не працювали двері аварійного виходу, чим порушив п 31.4.7 «г» ПДР України. Із зазначеною постановою не згідний та вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, неправомірним та необґрунтованим.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак подав суду письмову заяву, в якій просить слухати справу в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов.

Представник відповідача Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, у встановленому порядку, причини своєї неявки суду не повідомив та відзиву на позовну заяву не надсилав.

За наявності вказаних обставин, приймаючи до уваги заяву позивача, який просить слухати справу у його відсутності, та те, що представник Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області, який повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином - в судове засідання не з'явився, при цьому не повідомивши суд про поважність причини своєї неявки, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, в порядку письмового провадження, відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 101921, громадянин ОСОБА_2 13 грудня 2017 року о 13 год. 10 хв. керував транспортним засобом (автобусом) марки «ПАЗ 4234», державний номерний знак НОМЕР_1, в с. Плотича Тернопільського району, у якому не працювали двері аварійного виходу, чим порушив п 31.4.7 «г» ПДР України, чим порушив ч.2 ст.121 КУпАП, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.2 ст.121 КУпАП.

Згідно постанови серії БР № 101921 від 13 грудня 2017 року, винесеної інспектором Ліщинським В.А. на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Незважаючи на вимоги КУпАП, всупереч вимога ч.2 ст.77 КАСУ, відповідачем не вчинено жодних дій, спрямованих на доказування правомірності його рішення, а саме не представлено достатніх належних доказів на підтвердження викладених інспектором поліції у постанові обставин та спростування заперечень у позові ОСОБА_2 проти цього.

Крім цього відповідно до ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи, зокрема оскаржуваної постанови, така не містить жодних посилань на будь-які інші фактичні дані, на підставі яких інспектор дійшов висновку про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, зокрема у цій же постанові графа 8 «до постанови додаються…» не заповнена.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення. Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні жодні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як докази про вчинення адміністративного правопорушення.

За таких обставин, наявні у справі матеріали, зокрема, постанова не дає суду достатніх підстав зробити висновок про те, що позивач вчинила правопорушення передбачене ч.2 ст.121 КУпАП, в даному випадку до постанови не були долучені докази, на підтвердження викладених у ній обставин притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Окрім цього суд звертає увагу на те, що відповідачем також не було надано відзиву на позовну заяву, що фактично прирівнюється до її визнання (ч.4 ст.159 КАС України).

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не представлено достатньо належних доказів про вчинення позивачем адміністративних правопорушень в той час, як у ст. 62 Конституції України зазначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з'ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню а справа - закриттю.

На підставі ст.55 Конституції України, ст.9, ст.121, п.1 ст.247, ст.251, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, посвідчення водія серія НОМЕР_2 від 22.01.2013 року Тернопільське ВРЕВ УДАІ УМВС України в Тернопільській області) до Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області (вул. Степова, 45, м. Тернопіль) про визнання дій інспектора Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції Ліщинського Володимира Антоновича протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 101921 від 13 грудня 2017 року - задовольнити.

Визнати дії інспектора Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції Ліщинського Володимира Антоновича протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 101921 від 13 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо