Справа № 521/8041/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 521/8041/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Маркарова С.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 09 листопада 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

26 травня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом, в якому просив визнати протиправними дії та бездіяльність управління ПФУ в Малиновському районі м.Одеси при призначенні пенсії по інвалідності в розмірі меншому за розмір, на який ОСОБА_2 має право відповідно до ч.9 ст.86 Закону України «Про прокуратуру»; визнати протиправним та скасувати рішення управління ПФУ в Малиновському районі м.Одеси № 834965 від 03.04.2017 року та зобов'язати управління ПФУ в Малиновському районі м.Одеси перерахувати ОСОБА_2 пенсію по інвалідності за ч.9 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» з дати встановлення інвалідності.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що відповідач неправомірно не призначає йому пенсію відповідно до ч.9 ст.86 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що пенсія по інвалідності за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яку отримує позивач, та за Законом України «Про прокурату», перейти на яку хоче ОСОБА_2 є одним видом пенсії, однак згідно чинного законодавства перехід можливий лише з одного виду пенсії на інший, а тому рішення управління ПФУ в Малиновському районі м.Одеси № 834965 від 03.04.2017 року є правомірним. Крім того, відповідно до п. 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону № 213-VII з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 09 листопада 2017 року, яка прийнята в порядку скороченого провадження, позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Малиновського об'єднаного управління ПФУ у м.Одесі від 03.04.2017 № 834965. Зобов'язано Малиновське об'єднане управління ПФУ у м.Одесі перерахувати ОСОБА_2 пенсію по інвалідності за ч.9 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" з 20.03.2017 по строк встановлення інвалідності згідно діючої довідки медико-соціальної комісії. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити. Доводи, наведені апелянтом, є аналогічними доводам, які викладені ним у запереченнях на адміністративний позов.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

З 28 грудня 2005 року позивач працює в органах прокуратури.

07 вересня 2016 року за результатами огляду МСЕК ОСОБА_2 встановлена друга група інвалідності до 01 жовтня 2017 року.

16 вересня 2016 року позивач звернувся до управління ПФУ з заявою про призначення йому пенсії по інвалідності.

З жовтня 2016 року ОСОБА_3 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

20 березня 2017 року позивач звернувся до управління ПФУ з заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Рішенням № 834965 від 03.04.2017 року Малиновське об'єднане управління ПФУ відмовило позивачу в переході на пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру». В обґрунтування такої відмови відповідач послався на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, а також на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24.12.2015 року, з яких вбачається, що з 01.06.2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру», яка була діючою на час звернення до пенсійного органу, позивач має право на призначення пенсії по інвалідності, а тому оскаржуване рішення відповідача є протиправним.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

При цьому, пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 16 вересня 2016 року до відповідача подано заяву про призначення пенсії по інвалідності, відповідно до якої йому призначено пенсію по інвалідності за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.9 ст.86 чинного Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, прокурорам, визнаним інвалідами І або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

При цьому, ч. ч. 2, 3, 4 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що пенсія прокурорам призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. Коригування зазначених виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього. Посадовий оклад, надбавки за вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах за останньою займаною посадою прокурора, встановлених на момент виникнення права на перерахунок пенсії за вислугу років.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем факт наявності у позивача стажу роботи в органах прокуратури понад 10 років на час звернення за призначенням пенсії по інвалідності.

Доводи апелянта щодо відсутності законодавчо визначених підстав для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» судова колегія вважає такими, що ґрунтуються на невірному розумінні законодавства.

Дійсно п.5 розділу ІІІ "Прикінцевих положень" Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-УIII від 02.03.2015 року зазначає, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Разом з цим, пенсійним органом не враховано, що Верховною Радою України 14.10.2014 року прийнятий Закон України "Про прокуратуру" № 1697-VII (набрав чинності з 15.07.2015), статтею 86 якого передбачені умови пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

Таким чином, законодавцем виконані умови для збереження спеціальної пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Чинність статті 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII підтверджується і п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VIII, яким встановлено, що норми статті 86 Закону України "Про прокуратуру" щодо пенсійного забезпечення діють до дня внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Враховуючи, що Закон від 03.10.2017 № 2148-VIII, яким внесені зміни до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", набрав чинності 11.10.2017 року, норми ст.86 Закону України "Про прокуратуру" мали свою чинність до 11.10.2017 року.

Оскільки норми ст.86 Закону України "Про прокуратуру", які визначали пенсійне забезпечення працівників прокуратури, були чинними з 15.07.2015 до 11.10.2017, дії та рішення пенсійного органу у цей період щодо відмови ОСОБА_2 у переведенні з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про прокуратуру» вірно визнані судом першої інстанції незаконними і протиправними.

Доводи апелянта про те, що Законом України "Про внесення змін до деякий законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII скасовані норми ст.86 Закону України "Про прокуратуру" не відповідають дійсності, оскільки п.29 цього Закону внесені зміни лише до ч.15 ст.86 Закону "Про прокуратуру" щодо тимчасового, на 2016 рік, обмеження виплати пенсії працюючим пенсіонерам.

Посилання апелянта на неможливість переведення позивача з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про прокуратуру», оскільки це один вид пенсії, судова колегія вважає неспроможними.

Судова колегія враховує, що позивач вимагає від управління ПФУ призначення йому пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про прокуратуру" та в якій спосіб буде поновлено його порушено право - шляхом переводу пенсії або через призначення пенсії за іншим законом не має правового значення.

Крім того, дані обставини не були підставою для прийняття рішення управлінням ПФУ від 03.04.2017 № 834965, яким позивачу відмовлено в переході на пенсію по інвалідності за нормами Закону України "Про прокуратуру", тому посилання на них в запереченнях на позов та апеляційній скарзі є недоречними.

Враховуючи, що позивач є інвалідом 2 групи та має необхідний спеціальний стаж, судова колегія вважає вірним рішення суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову, а саме зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_2 пенсію за інвалідності з часу звернення до закінчення строку встановлення інвалідності, тобто до 01.10.2017 року.

Посилання апелянта на практику ЄСПЧ, зокрема на рішення у справах "Аррас та інші проти Італії", "Сухобоков проти Росії" в яких суд зазначав, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому, судова колегія вважає такими, що не відносяться до спірних правовідносин.

В даному випадку, на думку судової колегії, має місце відсутність якості закону та принципу юридичної визначеності, які полягають в тому, що правові норми повинні бути зрозумілими і точними та мати на меті гарантування, що ситуації і правовідносини будуть передбачуваними: їх має бути сформульовано з достатньою чіткістю та зрозумілістю, аби суб'єкти права мали змогу впорядкувати свою поведінку згідно ними.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 321, 322, 325, 329 КАС України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси 09 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 07 лютого 2018 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Кравченко