Справа № 165/1492/17
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/874/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 21 грудня 2017 року у справі № 165/1492/17 (рішення ухвалено у м. Нововолинську судом у складі головуючого судді Лизун Ю. В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 1520/20500/17 від 17 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України .

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 21 грудня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Волинської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 1520/20500/17 від 17 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 МК України.

Стягнуто з Волинської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 640 грн судового збору та 2000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду першої інстанції оскаржила Волинська митниця ДФС, яка в апеляційній скарзі просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову позивачу в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, не надано належної правової оцінки доказам митниці, неповно зясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору. Зокрема, судом не враховано, що в передбачений строк транзитного переміщення автомобіля ОСОБА_1 не повідомляв митний орган про виникнення обставин непереборної сили, аварії чи протиправних дій третіх осіб, які унеможливили вчасне вивезення автомобіля з митної території України, в звязку з чим притягнення його до адміністративної відповідальності є законним та обґрунтованим.

Оскільки усі учасники справи в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, вважаючи, що таку може бути вирішено на підставі наявних в ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що наданими відповідачем документами не підтверджується факт ввезення позивачем автомобіля AUDI A4, реєстраційний номер LZA55234, на митну територію України, тому постанова Волинської митниці ДФС про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил є протиправною та підлягає скасуванню.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, зазначає таке.

У справі встановлено, що постановою заступника начальника Волинської митниці ДФС № 1520/20500/17 від 17 травня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил та притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 470 МК України, та накладено штраф у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Згідно з постановою 10.11.2016 ОСОБА_1 по смузі руху «зелений коридор» ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Угринів» Львівської митниці ДФС автомобіль AUDI A4, кузов WAUZZZ8DZSA146299, реєстраційний номер LZA55234, в режимі «транзит», та в подальшому станом на 04.05.2017 даний автомобіль на територію іншої держави у встановлений законом строк (до 20.11.2016) не вивіз та в інший митний режим не заявив.

У наданих відповідачу поясненнях ОСОБА_1 підтвердив факт ввезення автомобіля AUDI A4, кузов WAUZZZ8DZSA146299, реєстраційний номер LZA55234 (країна реєстрації Польща), та повідомив про знаходження даного автомобіля на штрафній стоянці відділу поліції м. Володимир-Волинський як речового доказу в кримінальному провадженні, яке розслідувалося відносно його брата ОСОБА_2.

Відповідно до вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 квітня 2017 року у справі 154/633/17, яким ОСОБА_2 та інших засуджено за ч.3 ст. 185 КК України, речові докази, зокрема, автомобіль AUDI A4, реєстраційний номер LZA55234, повернуто ОСОБА_2 (а.с. 10-14), який є братом позивача ОСОБА_1

Відповідно до статті 90 МК України транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з частиною 3 статті 470 МК України, перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час судового розгляду справи в суді першої інстанції позивач ОСОБА_1 пояснив, що 10.11.2016 при перетині митного контролю в автомобілі AUDI A4, реєстраційний номер LZA55234, знаходились його брат ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3, а він кордон України в цей день не перетинав. У письмових поясненнях митниці перед складанням протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил вказав, що особисто ввозив вказаний транспортний засіб на територію України. Неправдиві пояснення обґрунтував намаганням пришвидшити процес оформлення документів на митниці, оскільки в його автомобілі на той час знаходилась хвора людина похилого віку.

Мати позивача ОСОБА_3, яка надавала пояснення в суді першої інстанції як свідок, пояснила, що 10.11.2016 вона з ОСОБА_2 (братом позивача) перетнули митну територію України автомобілем AUDI A4, кузов WAUZZZ8DZSA146299, реєстраційний номер LZA55234. В подальшому даний автомобіль був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, яке розслідувалося відносно ОСОБА_2, тому був вилучений Володимир-Волинським ВП ГУНП у Волинській області, де зберігався до завершення розгляду кримінального провадження. Про даний факт вона повідомила начальника Волинської митниці ДФС та мала намір долучити необхідні докази, але у неї не було відповідного доручення від позивача, тому начальник митниці не взяв до уваги зазначені обставини.

Відповідно до інформації, яка була надана Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на виконання вимог ухвали Нововолинського міського суду від 28.09.2017 про витребування доказів у адміністративній справі, ОСОБА_1 державний кордон України 10.11.2016 не перетинав (а.с. 73).

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (частина 1 статті 74 КАС України).

Відповідно до статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 76 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні допустимі та належні докази, які б підтверджували факт перетину ОСОБА_1 митного кордону України та ввезення ним саме 10.11.2016 транспортного засобу AUDI A4, кузов WAUZZZ8DZSA146299, реєстраційний номер LZA55234, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 МК України.

Витяг з АСМО «Інспектор», який був наданий відповідачем на підтвердження факту вїзду позивача 10.11.2016 на митну територію України транспортним засобом AUDI A4, реєстраційний номер LZA55234, апеляційний суд до уваги взяти не може, оскільки такий не завірений належним чином посадовою особою Волинської митниці ДФС, а тому не може вважатися допустимим та достовірним доказом. Крім того, даний витяг містить суперечливу інформацію щодо особи порушника (а.с. 38-41).

За таких обставин, постанова Волинської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 1520/20500/17 від 17 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 МК України, є протиправною та підлягає скасуванню.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції вимог статті 271 КАС України, зокрема, проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини рішення, в той час, як проголошенню підлягав повний його текст, не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки дане порушення норм процесуального права не призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального права, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 21 грудня 2017 року у справі № 165/1492/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6