Справа № 804/7047/17
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2017 року Справа № 804/7047/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Букіної Л.Є., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,-
Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області по неведенню табелів обліку служби в понаднормовий час, а також незабезпеченню ведення табелів обліку служби в понаднормовий час підконтрольними йому територіальними підрозділами (відділеннями) поліції;
- зобовязати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області вести табелі обліку служби в понаднормовий час, підконтрольними йому територіальними підрозділами (відділеннями) поліції. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач та підконтрольні йому територіальні підрозділи (відділення) поліції, в порушення приписів ст. 65 Кодексу законів про працю України, безпідставно не ведуть табелі обліку служби в понаднормовий час.
Відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечував, обґрунтовуючи тим, що внутрішнім наказом не передбачено введення в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області табелів обліку понаднормового робочого часу; норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціального закону не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі, яким є Закон України «Про Національну поліцію». Цим законом не передбачено ведення табеля обліку служби поліцейських у понаднормований час.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.01.2016 року № 150 «Про затвердження розпорядку дня управлінь, відділів, секторів апарату ГУНП в Дніпропетровський області та інших його структурних, відокремлених підрозділів, порядку компенсації за службу (працю) в понаднормовий (надурочний) час, у вихідні, святкові та неробочі дні» визначено, зокрема порядок компенсації за службу (працю) в понаднормовий (надурочний) час, у вихідні, святкові та неробочі дні.
Вказаний наказ втратив чинність згідно із наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 30.09.2016 року № 2786.
Вважаючи, що відповідач зобовязаний ввести облік надурочних робіт на кожного працівника, звернувся до суду із цим позовом.
Суд при вирішенні спору виходить з того, що за змістом приписів ст.1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійна спілка (профспілка) - це добровільна неприбуткова громадська організація, що об'єднує громадян, пов'язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання); первинна організація профспілки - добровільне об'єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі.
Частиною 2 статті 11 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» встановлено, що статус первинних мають профспілки чи організації профспілки, які діють на підприємстві, в установі, організації, навчальному закладі або об'єднують членів профспілки, які забезпечують себе роботою самостійно чи працюють на різних підприємствах, в установах, організаціях або у фізичних осіб.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки, їх об'єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об'єднаннями громадян.
При цьому статтею 3 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено сферу дії цього закону, яка поширюється на діяльність профспілок, їх організацій, об'єднань профспілок, профспілкових органів і на профспілкових представників у межах їх повноважень, на роботодавців, їх об'єднання, а також на державні органи та органи місцевого самоврядування.
Особливості застосування цього Закону у Збройних Силах України (для військовослужбовців), Національній поліції, Державній кримінально-виконавчій службі України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України встановлюються відповідними законами.
Частинами 1, 2 статті 104 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що для захисту своїх прав та законних інтересів працівники поліції можуть утворювати професійні об'єднання та професійні спілки відповідно до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Професійні спілки поліції здійснюють свої повноваження із урахуванням обмежень, що накладаються на працівників поліції цим Законом. Професійним спілкам працівників поліції та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь.
При цьому, частиною 11 ст.62 цього ж Закону встановлено, що в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських відповідно до вимог законодавства можуть утворюватися професійні спілки. Обмеження прав професійних спілок поліцейських порівняно з іншими професійними спілками не допускається.
Згідно з положеннями Статуту Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», затвердженого Загальними зборами засновників Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» (протокол від 17.07.2017 року №17/07-17), профспілка є добровільною неприбутковою організацією, створеною за територіальною та галузевою ознаками, що обєднує громадян, повязаних спільними інтересами за родом їхньої професійної діяльності, трудової діяльності та навчання з метою представництва, реалізації та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів Профспілки.
Пунктом 1.5. Статуту визначено, що статус профспілки - первинна. Вказаний статус профспілки відповідно до частини другої статті 11 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» означає, що профспілка об'єднує своїх членів, які забезпечують себе роботою самостійно чи працюють на різних підприємствах, в установах організаціях або у фізичних осіб. Профспілка створена за територіальною ознакою сфери діяльності.
Аналіз положень Статуту дає змогу суду дійти висновку, що членство у первинній професійній спілці «Правозахисники країни» є індивідуальним та не повязане з професійною (галузевою) належністю, а тому у розумінні приписів частини 11 статті 62 та частин 1, 2 статті 104 Закону України «Про Національну поліцію» первинна професійна спілка «Правозахисники країни» не є професійною спілкою працівників поліції.
Судом не встановлено порушення прав та інтересів безпосередньо позивача - Первинної професійної спілки «Правозахисники країни». При цьому, позивачем не доведено, що він звернувся до суду з метою забезпечення дотримання суб'єктом владних повноважень чинного законодавства - Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області та підконтрольним йому територіальним підрозділам (відділенням) поліції прав та інтересів членів профспілки, оскільки зі змісту позову не вбачається порушення прав та інтересів членів Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» - працівників поліції. Крім того, матеріали справи не містять доказів порушення прав працівників поліції в частині незабезпечення їх компенсацією за службу в понаднормовий робочий час.
Згідно з ч.4 ст.19 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» представництво інтересів членів профспілки у взаємовідносинах з роботодавцями, державними органами та органами місцевого самоврядування здійснюється на основі системи колективних договорів та угод, а також відповідно до законодавства.
Колективний договір - це основний інструмент захисту забезпечення прав та інтересів працівників. Він укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавця.
Відповідно до ст.10 Кодексу законів про працю України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.
Судом встановлено, що між позивачем та Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області колективний договір не укладався.
За таких обставин, позивачем не доведено, що заявлений адміністративний позов подано в інтересах членів профспілки.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».
Так, згідно ст.91 Закону України «Про Національну поліцію» особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: службу у святкові вихідні дні; службу позмінно, службу з нерівномірним графіком; службу в нічний час. Розподіл службового часу поліцейського визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу поліції. Для поліцейських установлюється пятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем. Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обовязків. Поліцейським, які виконували службові обовязки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку в порядку компенсації надається протягом двох наступних місяців (Розділ ІХ «Соціальний захист поліцейських»).
Посилання позивача на приписи ст. 65 Кодексу законів про працю України, згідно яких власник або уповноважений ним орган повинен вести облік надурочних робіт кожного працівника, є необґрунтованими, оскільки спірні правовідносини врегульовані спеціальним Законом України «Про Національну поліцію», що є пріоритетним по відношенню до норм трудового законодавства.
Суд зауважує, що зазначені вище Закон та Порядок не містять норм, за якими відповідач зобовязаний вести табель обліку служби у понаднормовий час поліцейських.
Твердження позивача щодо нездійснення Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області ведення табелів обліку служби в понаднормовий час та незабезпечення ведення таких табелів підконтрольними йому територіальними підрозділами (відділеннями) поліції із посиланням на встановлені постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2017 року обставини судом не беруться до уваги, виходячи з такого.
Вказаною постановою суду встановлено неведення відповідачем табелів обліку служби в понаднормовий час згідно із наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.01.2016 року № 150, оскільки він втратив чинність. Проте, відсутність нормативного акту, крім передбаченого Законом України «Про Національну поліцію», такого як окремий порядок ведення обліку надурочних робіт і порядку його компенсації, не свідчить про нездійснення такого обліку та, відповідно не надання відповідної компенсації.
Враховуючи, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.
Керуючись ст. 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1