Справа № 490/10021/17
Суддя: Черенкова Н. П.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/616/2017
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі Сасік Я.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Центрального району Миколаївської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до з даним позовом до відповідача про скасування постанови №993 про накладення адміністративного стягнення від 26.08.2015 року.

Позивач у судовому засіданні просив визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, посилаючись на те, що постанову про накладення адміністративного стягнення оскаржував до Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради.

Представник відповідача вважав заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбаченихКодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Додаткового суд враховує, що Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст якихне допустити судовий процес у безладний рух. У зв'язку з наведеним, залишення позову без розгляду з підстав, передбачених законом (пропуск строку звернення до адміністративного суду) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, Європейський Суд з прав людини у п.35 рішення від 12.03.2009 (справа "Плахтєєв та Плахтєєва проти України") зазначив, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, серія А, № 18, сс. 17- 18, пп. 35- 36). Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб (див. рішення у справі "Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства" (Stubbings and Others v. the United Kingdom) від 22 жовтня 1996 року, Reports 1996-IV, с. 1502-3, пп. 51- 52; і у справі "Толстой Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, серія A, № 316-B, сс. 80- 81, пп. 62- 67).

Відповідно до пунктів 22-23 рішення від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" правила регулювання строків подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Як вбачається з постанови №993 від 26.08.2015 року, позивач особисто отримав копію постанови, про що свідчить його підпис на постанові.

Згідно листа від 09.02.2018 року, наданого Адміністрацією Центрального району Миколаївської міської ради, за період з 26.08.2015 року по 09.11.2017 року звернень від ОСОБА_1 щодо предмету розгляду справи №490/10021/17 до Адміністрації не надходило.

Отже, враховуючи те, що національним законодавством України встановлені певні обмеження, зокрема, щодо строку звернення до адміністративного суду і це не може вважатися незаконним обмеженням у праві на доступ до суду, а також те, що у цій справі судом достовірно встановлено, обізнаність позивача про порушення його прав з 26.08.2015 року, проте з позовом до суду він звернувся лише 09.11.2017 року, тобто після спливу встановленого законом шестимісячного строку, на підставі наведеного суд вважає, що позовну заяву слід залишитибез розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Центрального району Миколаївської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржене в строки та в порядку, передбаченому ст.ст. 293 - 295 КАС України.

Суддя Н.П. Черенкова