Справа № 815/4636/17     
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4636/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач:

ОСОБА_1 (представник за ордером)

відповідач: Пашутов В.Ю. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання протиправним та скасування п. 6 наказу № 322 від 14.07.2017р. в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності,

На підставі ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 12 лютого 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати п.6 наказу начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону № 322 від 14.07.2017р. в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 (оголошено «сувору догану»).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що полковник ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді заступника начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (з місцем дислокації у м. Одесі) з логістики. Відповідно до п.6 наказу начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону № 322 від 14.07.2017 р. «Про результати службового розслідування щодо наявності, комплектності та відповідності технічним характеристикам обладнання, закупленого у ФОП ОСОБА_2 для прального підприємства ВМКЦ Південного регіону у кількості 2-х пральних машин» на 50 кг СМР-50 та можливі нанесені збитки в сумі 136000 грн.» за неналежне виконання посадових та функціональних обов`язків заступника начальника ВМКЦ Південного регіону з логістики, не виконання їх в повному обсязі щодо забезпечення організації контролю, обліку, зберігання, перевірки матеріально-технічних засобів зі складанням відповідних актів та не введення своєчасно в експлуатацію прального обладнання позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності - оголошено дисциплінарне стягнення «сувору догану». Позивач вважає дії відповідача щодо порядку та підстав видання оскаржуваного наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності протиправними, оскільки відповідачем порушено вимоги законодавства, які регламентують порядок проведення службового розслідування, яке передувало накладенню оскаржуваного дисциплінарного стягнення; накладення дисциплінарних стягнень військовослужбовцям, висновки службового розслідування, на підставі яких відповідачем прийнято рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, не відповідають фактичним обставинам. Акт проведення службового розслідування, складений 11 липня 2017 року начальником ВМКЦ Південного регіону не відповідає вимогам Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України № 82 від 15.03.2004 р. Також, на думку позивача, відповідачем не здобуто будь-яких допустимих доказів вини позивача. Відтак, позивач вважає, що наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та оголошення «суворої догани» є протиправним, оскільки прийнятий не у спосіб, передбачений Конституцією України, без врахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття. Враховуючи, що позивачем не вчинено дисциплінарного проступку, відсутні законні підстави для накладення зазначеного дисциплінарного стягнення.

Суд зазначає, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовлено. Клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду задоволено: адміністративний позов ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання протиправним та скасування наказу № 322 від 14.07.2017р. в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності залишено без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2017р. ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року скасовано; справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання протиправним та скасування наказу в частині направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. При цьому суд зазначив, що встановлені обставини обгрунтовують поважність причин пропуску строку звернення позивача до адміністративного суду та направив справу для продовження розгляду.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 15.12.2017 р. прийнято до провадження вказану адміністративну справу, визначено, що розгляд справи буде проводитись в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін; встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Судове засідання призначено на 12 січня 2018 року о 12 годині 00 хвилин

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання 12 січня 2018 року, відкладено розгляд справи на підставі ч. 1 ст. 223 КАС України, п.1 ч.2 ст. 205 КАС України та призначено судове засідання на 29 січня 2018 року о 15 годині 00 годин.

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання 29 січня 2018 року, відкладено розгляд справи на підставі ст. 223 КАС України та призначено судове засідання на 06 лютого 2018 року 15 годині 00 хвилин.

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання 06 лютого 2018 року, на підставі ст. 223 КАС України оголошено перерву в судовому засіданні в зв`язку з закінченням робочого дня та призначено судове засідання на 09 лютого 2018 року 09 годині 00 хвилин.

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання 09 лютого 2018 року, на підставі ст. 223 КАС України оголошено перерву в судовому засіданні та призначено судове засідання на 12 лютого 2018 року 16 годині 00 хвилин.

Від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов (т.1, а.с. 155-162), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що: 1) твердження позивача про притягнення його до дисциплінарної відповідальності в зв`язку з невиконанням наказу Військово-медичного клінічного центру Південного регіону № 313 від 06.07.2017р. є необґрунтованими, оскільки оскаржуваний наказ № 322 від 14.07.2017р. в частині, що оскаржується позивачем, не має жодного згадування про підготовку місць для розташування прального обладнання чи відсутність заявок на отримання будівельних матеріалів, а йдеться саме про неналежне виконання посадових та функціональних обов`язків, не виконання їх в повному обсязі, щодо незабезпечення організації контролю обліку, зберігання, перевірки матеріально-технічних засобів, відсутність складених актів, не введення в експлуатацію прального обладнання; 2) службове розслідування проведено з врахуванням всіх обставин та всіх доводів посадових осіб, встановлено обсяг повноважень позивача відповідно до його посадових обов`язків, а твердження позивача про неможливість виконання наказу начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону № 313 від 06.07.2017р. в зв`язку з не підпорядкуванням йому завідувача прального комбінату та начальника КЕС суперечить вимогам Статутів Збройних Сил України; 3) висновки акта службового розслідування не містять посилань на висновки позапланового аудиту, незважаючи на те, що позивач зазначає про них у позовній заяві; 4) обов`язки позивача (заступник начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону з логістики) не визначені Статутом внутрішньої безпеки, на який у позові посилається позивач, а з урахуванням специфіки та чітким зазначенням посади та категорії, а саме медичної установи, визначені п.10.6.5 наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 317 від 26.12.2013р. та посадовими обов`язками, які затверджені начальником Військово-медичного клінічного центру Південного регіону; 4) обґрунтування, викладене в позові, не стосується суті спору, в посадових обов`язках заступника начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону з логістики чітко визначено за що відповідає позивач, а при проведенні службового розслідування встановлено неналежне виконання цих обов`язків.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні у повному обсязі.

Суд зазначає, що 15.12.2017 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017р., котрим КАС України викладено в новій редакції. Відповідно до п. 10 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній з 15.12.2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності Кодексу в редакції від 15.12.2017 р., розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції Кодексу. Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, керуючись КАС України в редакції чинній з 15.12.2017 р.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно наказу начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону № 322 від 14.07.2017р. (п. 6) за неналежне виконання посадових та функціональних обов`язків заступника начальника ВМКЦ ПР з логістики, не виконання їх в повному обсязі щодо забезпечення організації контролю обліку, зберігання, перевірки матеріально-технічних засобів зі складанням відповідних актів та не введення своєчасно в експлуатацію прального обладнання, заступника начальника ВМКЦ ПР з логістики відповідно до вимог ст.68 та в порядку ст.ст. 86, 87 Дисциплінарного статуту притягнуто до дисциплінарної відповідальності оголошено «сувору догану» (т.1, а.с.33-41).

Позивач вважає, що оскаржуваний наказ прийнято протиправно та останній підлягає скасуванню, в зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Оцінюючи правомірність дій відповідача, суд керувався критеріями, закріпленими у ч.3 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" № 551-XIV від 24.03.1999 р. затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут Збройних Сил України), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України заступники Міністра оборони України, командувачі видів Збройних Сил України користуються щодо підлеглих військовослужбовців дисциплінарною владою командувача військ оперативного командування, а керівники структурних підрозділів Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України - дисциплінарною владою командира корпусу.

Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту.

Згідно ст. 69 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на вищих офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження у посаді.

Згідно ст.72 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України командир корпусу, крім прав, якими наділено командира бригади, дивізії, має право щодо вищих офіцерів робити зауваження, оголошувати догану, сувору догану.

Згідно ст. 83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ст. 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Статтею 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що, службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Згідно ст. 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Відповідно до ст. 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене після шести місяців з дня вчинення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Згідно ч. 1 ст. 106 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усі заохочення та дисциплінарні стягнення (крім зауваження), передбачені цим Статутом, у тому числі і заохочення, оголошені командиром усьому особовому складу підрозділу (команди), військової частини, заносяться у тижневий строк до службової картки військовослужбовця (додаток 3 до цього Статуту).

Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку) визначено Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних силах України, яка затверджена Наказом Міністра оборони України №82 від 15.03.2004 р. та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 30.03.2004 року за № 385/8984 (далі Інструкція №82) (чинний на час проведення службового розслідування).

Пунктом 1.2 Інструкції №82 визначено, що службове розслідування проводиться у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів. Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.

Відповідно до п. 1.3 Інструкції №82, рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Інші посадові особи у разі необхідності клопочуть за підпорядкованістю про призначення службового розслідування. Міністр оборони України та начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України та їх заступники можуть призначати службові розслідування безпосередньо або доручати їх проведення підпорядкованим посадовим особам.

Згідно п.1.5 Інструкції №82 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження. Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником) чи доручено іншій посадовій особі. У разі потреби залучення фахівців до проведення службового розслідування командиром (начальником) призначається комісія у складі групи фахівців на чолі з головою комісії, про що оголошується в наказі.

Пунктами 1.6, 1.7 Інструкії №82 визначено, що службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено посадовою особою, якою він призначений, або старшим начальником, але не більше як на один місяць. У термін службового розслідування не включається час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці або на лікуванні. До участі у проведенні розслідування не повинні залучатися особи, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особи, які особисто зацікавлені в його результатах.

Начальник (командир) зобов`язаний призначити службове розслідування не пізніше триденного терміну з моменту, коли йому стало відомо про факт учинення правопорушення, подію, що потребують з`ясуванню обставин, за яких вони сталися.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Військово-медичного клінічному центрі Південного регіону.

За результатами проведеного тендеру через електрону систему на закупівлю прального обладнання було визначено переможця ФОП ОСОБА_2

26.12.2016 р. між ВМКЦ ПР та ФОП ОСОБА_2 укладено договори №№597, 598, 599 про поставку прального обладнання до ВМКЦ ПР (т.2, а.с. 13-17; 49-23; 25-29).

Згідно доповідей начальника речової служби ВМКЦ ПР молодшого лейтенанта ОСОБА_3 та заступника начальника ВМКЦ ПР з логістики полковника Посайди В.П. про неготовність місць для встановлення прального обладнання та відсутністю місць для його зберігання, за пропозиціями вказаних посадових осіб прийнято рішення передати пральне обладнання на зберігання, в зв`язку з чим укладено договори №№303, 304, 305 від 29.12.2016 р.

Відповідно актів пральне обладнання було передано на зберігання до ФОП ОСОБА_2 (т.2, а.с. 32-43).

20.04.2017 р. після надходження до ВМКЦ ПР пральних машин завідувачем прального підприємства (працівником ЗСУ ОСОБА_4 ) надано рапорт на ім`я начальника речової служби ВМКЦ ПР, в якому зазначено, що при огляді пральних машин виявлено дефекти (т. 2, а.с. 45).

Враховуючи зазначене, відповідно до наказу начальника ВМКЦ ПР № 197 від 28.04.2017 р. (т.2, а.с. 46), перевірочною комісією складено акт перевірки наявності, комплектності та відповідності всім технічним характеристикам, що прописані в технічних паспортах та договорі про поставку закупленого обладнання і затверджений начальником ВМКЦ ПР 05.05.2017 р. (т.2, а.с. 47). У вказаному акті зафіксовано суттєві недоліки та невідповідність технічного стану прального обладнання щодо технічних умов і документації та зазначено про необхідність проведення службового розслідування в зв`язку з нанесенням збитків у сумі 136000,00 грн.

Наказом начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону №216 від 11.05.2017р., враховуючи, що завідувач прального підприємства працівник ЗСУ ОСОБА_4 рапортом доповіла про виявлені недоліки в 2-х пральних машинах, закуплених у ФОП ОСОБА_2 для прального підприємства Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, призначено службове розслідування щодо встановлення факту наявності, комплектності та відповідності технічним характеристикам і умовам зберігання (експлуатації) обладнання, закупленого у ФОП ОСОБА_2 для прального підприємства Військово-медичного клінічному центрі Південного регіону та можливого нанесення збитків у сумі 136000,00 грн. (т.2, а.с. 51).

Наказом начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону №247 від 29.05.2017р. продовжено термін службового розслідування за вказаним фактом з 29.05.2017р. по 12.06.2017р. (т.2, а.с. 55).

Наказом начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону №279 від 12.06.2017р. продовжено термін службового розслідування за вказаним фактом з 12.06.2017р. по 11.07.2017 р. (т. 2, а.с. 68).

11.07.2017р. командиром Військово-медичного клінічного центру Південного регіону затверджено акт про проведення службового розслідування (т. 1, а.с. 18-26).

Суд вважає, що службове розслідування щодо позивача призначене за наявності підстав, за формою та у строки, які передбачені Інструкцією № 82.

Згідно п.2 висновків до акта про проведення службового розслідування, затвердженого 11.07.2017р., в порушення вимог п.1.4 наказу Міністра оборони України №828 від 21.11.2014р. «Про затвердження Інструкції про порядок проведення операційного аудиту централізованих та децентралізованих розрахунків, очікуваної вартості предметів закупівель, проектів договорів, додаткових угод та змін до них» та п.2.16 наказу начальника ВМКЦ ПР №462 від 25.12.2015р. «Про організацію бухгалтерського обліку у ВМКЦ ПР на 2017 рік» начальником речової служби проектів договорів для проведення операційного аудиту не надано до Південного ТУВА Департаменту внутрішнього аудиту, не здійснений контроль з боку заступника начальника ВМКЦ ПР з логістики.

Як вбачається з матеріалів справи, під час судового розслідування встановлено наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.06.2017 р. (вих. № 14/06) ФОП ОСОБА_2 направлено лист начальнику Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, яким повідомлено, що про невиконання зобов`язань за договором зберігання обладнання від 29.12.2016р. в частині зберігання наданого обладнання в зв`язку з непередбачуваними обставинами псуванням майна та додано акт про встановлення псування майна №2 від 12.06.2017р. (т.2, а.с. 69-71).

20.06.2017 р. складено акт перевірки наявності, комплектності та відповідності технічним характеристикам прального обладнання та підписано комісією ВМКЦ ПР та сторонами (т.2, а.с. 74).

Наказами начальника ВМКЦ ПР №297 від 23.06.2017 р. (т. 2, а.с. 77) та №313 від 06.07.2017 р. (т.2, а.с. 91) посадовим особам було визначено порядок та терміни підготовки обладнання місць для прального обладнання відповідно до викладених вимог в листі ФОП ОСОБА_2 від 27.06.2017 р.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема згідно акта проведення службового розслідування від 11.07.2017р., під час проведення службового розслідування було виявлено ряд порушень з боку посадових осіб ВМКЦ ПР, а саме: договори зберігання прального обладнання в фінансово-економічній службі ВМКЦ ПР не реєструвались та на облік не надавались, при проведені інвентаризації станом на 01.01.2017 р. пральне обладнання не враховувалось. По бухгалтерському обліку передача прального обладнання на зберігання до ФОП ОСОБА_2 не відображалась через відсутність відповідних документів.

Пральне обладнання в грудні 2016 року приймалось відповідно до накладних, акту ф.13 кількісно. В книгах обліку речової служби ВМКЦ ПР зазначене пральне обладнання оприбутковано було не своєчасно, лише в 2017 році. До акту інвентаризації станом на 01.01.2018 р. включено не було. В зв`язку з непідготовленими місцями для встановлення обладнання було передано на зберігання до постачальника, оскільки місця для встановлення прального обладнання починаючи з грудня 2016 року по травень 2017 року не готувалися.

При цьому відповідач дійшов висновку, що всупереч вимогам посадових обов`язків заступника начальника ВМКЦ ПР з логістики та начальника речової служби, наявність прального обладнання не перевірялася, відповідні акти не складалися. Позивач по суті заданих питань відповіді не надав, свою позицію висловив в рапорті від 31.05.2017 р. (т. 1, а.с. 27-28).

Під час службового розслідування у посадових осіб ВМКЦ ПР було відібрано пояснення з питань щодо предмета розслідування.

З пояснень начальника фінансово-економічної служби ВМКЦ ПР підполковника ОСОБА_5 встановлено, що для оплати прального обладнання до фінансово-економічної служби ВМКЦ ПР (далі - ФЕС) начальником речової служби були надані договори про постачання обладнання, накладні та звіт про проведену процедуру відкритих торгів. Придбане пральне обладнання в ФЕС було обліковано 31.12.2016 р. в меморіальному ордері та інвентарних картках. Договори зберігання прального обладнання в ФЕС не реєструвались та на облік не надавались, до інвентаризації не включалось. По бухгалтерському обліку передача прального обладнання на зберігання до ФОП ОСОБА_2 не відображалась через відсутність відповідних документів (т.2, а.с. 96).

З пояснень начальника речової служби ВМКЦ ПР молодшого лейтенанта Гуль О.М. від 06.07.2017р. встановлено, що моніторингом займався ТВО начальника служби лейтенант ОСОБА_6 . Пральне обладнання в грудні 2016 року приймалось відповідно до накладних, акту-приймання (ф.13). В акт інвентаризації за 2016 рік зазначене пральне обладнання включено не було, а в зв`язку з непідготовленими місцями для встановлення обладнання було передано на зберігання до постачальника. Місця до травня місяця 2017 року не готувалися. Згідно з посадовими обов`язками начальника речової служби наявність прального обладнання не перевірялося, відповідні акти не складалися (т.2, а.с. 98).

З пояснень начальника служби КЕС працівника ЗСУ ОСОБА_7 від 29.06.2017р. вбачається, що звернень щодо отримання будівельних матеріалів, забезпечення відповідними фахівцями для виконання робіт від заступника начальника ВМКЦ ПР з логістики, начальника речової служби, завідувача пральним підприємством в період з грудня 2016 року по травень 2017 року не було. Тільки 15.05.2017 року з заявою про отримання будівельного матеріалу звернулась завідувач прального підприємства працівник ЗСУ ОСОБА_4 (т.2, а.с. 100).

З відповідей завідувача прального підприємства працівника ЗСУ ОСОБА_4 від 06.07.2017р. встановлено, що обладнання в грудні місяці 2016 року приймалось тільки кількісно, згідно накладних та акту ф.13, але не розвантажувалось в зв`язку з непідготовленими місцями і відсутністю місця для зберігання. В пральному підприємстві майно на облік не ставилось та до інвентаризаційних відомостей не включалось (т.2, а.с. 102).

Заступник начальника ВМКЦ ПР з логістики полковник Посайда В.П. (рапорт вх.№3322 від 06.07.2017 р.) пояснив, що у зв`язку із не готовністю місця для встановлення обладнання та відсутністю у зв`язку з цими обставинами можливості його підключення та перевірки придатності до роботи, технологічне обладнання з ящиків для транспортування з доповіді внутрішньо-перевірочної комісії) не доставалось і приймалось тільки по кількості. У зв`язку з відсутністю місця для його зберігання, згідно розпорядження начальника ВМКЦ Південного регіону, згідно вимог статті 100 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідними посадовими особами центру було підготовлено договір про зберігання даного обладнання у виробника. 29.12.2016 р. відповідно «Акту передачі майна на зберігання» до договору від 29.12.2016 р. дане майно було передане на відповідальне зберігання. Перевірка своєчасності та повноти оприбуткування за книгами обліку, а в необхідних випадках - і фактичну наявність матеріальних засобів, придбаних частиною належить начальнику фінансової частини. Установка та підключення обладнання буде виконано згідно договору за рахунок постачальника при наявності підготовлених до підключення інженерних мереж (електромережа, вентиляція, водопровід). Також зазначено, що місце для встановлення обладнання не підготовлене (т.2, а.с. 104-108).

Допитана в якості свідка в судовому засіданні начальник речової служби ВМКЦ ПР ОСОБА_3 повідомила, що особисто участі у підготовці проектів договорів про поставку прального обладнання не приймала, такі проекти були надані ФОП ОСОБА_2 . Крім того, свідок зазначила, що пральне обладнання не ввійшло до інвентаризації (було складено лише інвентаризаційний опис), його облік не було проведено, не оприбутковано.

Свідок полковник ОСОБА_8 (заступник начальника центру по роботі з особовим складом), яким здійснювалось проведення службового розслідування, в судовому засіданні зазначив, що після надходження прального обладнання до ВМКЦ Південного регіону, останнє було поставлене на облік та складено відповідний акт, проте в подальшому передане на зберігання ФОП ОСОБА_2 згідно договору, який в порушення вимог чинного законодавства не було у встановленому порядку ні погоджено, ні зареєстровано. Під час розслідування було встановлено системне невиконання вимог наказу Міністра оборони України № 300 від 16.07.1997 р. начальником речової служби ВМКЦ ПР Гуль О.М. та заступником начальника ВМКЦ ПР з логістики полковником Посайдою В.П.

Під час судового розгляду допитаний в якості свідка ОСОБА_9 (начальник служби КЕС у 2016-2017р.р.) повідомив, що у період з грудня 2016 року по січень 2017 року до нього звертались посадові особи ВМКЦ Південного регіону та прального підприємства ВМКЦ Південного регіону щодо обладнання місць для встановлення прального обладнання. Однак, враховуючи, що вказане обладнання тричі находило та відвозилось, необхідності встановлення фундаментів для їх установлення не було, а встановлені фундаменти не підходили для обладнання, що в подальшому надійшло. При цьому вказано, що випадків щодо відмови в установленні обладнання не було. Також свідок пояснив, що до грудня 2016 року він підпорядковувався заступнику начальника ВМКЦ ПР з логістики, а з грудня безпосередньо начальнику ВМКЦ ПР.

Крім того, судом допитано в якості свідка завідувача прального підприємства ОСОБА_4 , яка повідомила, що пральне підприємство функціонує при ВМКЦ Південного регіону, самостійних розрахункових рахунків не має, підприємство здійснює бухгалтерський облік та звітує перед бухгалтерією та речовою службою ВМКЦ Південного регіону, забезпечує обслуговування ВМКЦ Південного регіону. При цьому свідок зазначила, що всі документи, які стосуються придбання прального обладнання зберігаються у речовій службі ВМКЦ Південного регіону. Облік прального обладнання, що надійшло у грудні 2016р. здійснено, однак не оприбутковано та не відображено в інвентаризаційній відомості, враховуючи, що згідно договору передано на зберігання ФОП ОСОБА_2 . Необхідність передачі на зберігання вказаного майна було зумовлене тим, що у приміщенні підприємства було відсутнє місце для розміщення нового обладнання, враховуючи, що було демонтоване старе обладнання та відбувались ремонтні роботи.

Суд звертає увагу, що, як вбачається зі змісту наказу Військово-медичного клінічного центру Південного регіону № 322 від 14.07.2017 р., позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових та функціональних обов`язків, не виконання їх в повному обсязі, щодо незабезпечення організації контролю обліку, зберігання, перевірки матеріально-технічних засобів, відсутність складених актів, не введення в експлуатацію прального обладнання.

Судом не беруться до уваги твердження позивача про те, що під час службового розслідування не встановлено обсягу повноважень позивача відповідно до його посадових обов`язків, визначених відповідачем та не з`ясовано чи мав позивач об`єктивну можливість організовувати обладнання місць для зберігання прального обладнання та інших обставин, з огляду на наступне.

За приписами п.2.4 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 300 від 16.07.1997 р. (долі Наказ № 300) організація та ведення військового (корабельного) господарства (господарська діяльність) включає, зокрема: планування та організацію роботи служб, підрозділів та об`єктів господарського, технічного і медичного призначення, а також безперервне управління та здійснення контролю за цією роботою; витребування, одержання, підвезення, зберігання, видачу та витрату матеріальних засобів і коштів; своєчасне та повне доведення належних видів постачання, задоволення матеріально-побутових, культурних потреб та збереження здоров`я особового складу; забезпечення правильної та безпечної експлуатації, зберігання і ремонту озброєння, бойової та іншої техніки і майна; ведення діловодства, обліку і звітності за всіма видами матеріальних засобів та інші питання забезпечення різноманітної діяльності військових частин (з`єднань).

Пунктом 3.1.7 Наказу № 300 передбачено, що у військових частинах (з`єднаннях), крім посадових осіб, вказаних у статтях 3.1.3-3.1.6 цього Положення, військовим господарством відають: заступники командира частини (з`єднання) з тилу, з інженерно-авіаційної служби - начальник технічної частини з питань аеромобільної підготовки та підпорядковані їм посадові особи; начальник служби ракетно-артилерійського озброєння; начальник інженерної служби; начальник служби радіаційного, хімічного та біологічного захисту; начальник зв`язку; начальник бронетанкової служби; начальник автомобільної служби; начальник метрологічної служби; начальник медичної служби; старший ветеринарний лікар (ветеринарний лікар, ветеринарний фельдшер); начальник фізичної підготовки та спорту; начальник фінансової служби; начальник служби (підрозділу) охорони праці; начальник адміністративно-господарчої частини штабу з`єднання; начальник квартирно-експлуатаційної служби; інші посадові особи військової частини (з`єднання) в межах своїх функціональних обов`язків.

Згідно п.п. 5.14.3, 5.14.4 Наказу № 300 відповідальність за організацію та стан лазнево-прального обслуговування особового складу несе заступник командира військової частини з тилу (з`єднання). Безпосередня організація лазнево-прального обслуговування особового складу покладається на начальника речової служби частини (з`єднання).

10.08.2016р. начальником Військово-медичного клінічного центру Південного регіону затверджено посадові обов`язки начальника речової служби Військово-медичного клінічного центру Південного регіону з логістики (т.1, а.с. 191), зі змісту яких вбачається, що начальник речової служби Військово-медичного клінічного центру Південного регіону підпорядковується заступнику начальника центру з логістики ВМКЦ Південного регіону, тобто позивачу. При цьому згідно посадових обов`язків начальника речової служби Військово-медичного клінічного центру Південного регіону з логістики останній зобов`язаний, зокрема, перевіряти не менше, ніж один раз на два місяці відповідно до даних центру, наявність, стан, категорію та комплектність речового та господарського майна в підрозділах і на складі центру, а також умови зберігання та його схоронність. Разом з тим, передбачено, що про всі виявлені та вжиті для їх усунення заходи начальник речової служби зобов`язаний письмово доповідати заступнику начальника центру з логістики ВМКЦ Південного регіону.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.03.2017р. начальником Військово-медичного клінічного центру Південного регіону затверджено посадові обов`язки заступника начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону з логістики, з якими позивач ознайомився 24.05.2017р., про що свідчить особистий підпис останнього (т.1, а.с. 194-196). Відповідно до вказаних Посадових обов`язків заступник начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону з логістики (далі - центру) підпорядковується начальнику центру та є прямим начальником особового складу підпорядкованих підрозділів і служб забезпечення центру.

Заступник начальника центру з логістики у мирний та воєнний час (особливий період) відповідає, зокрема, за своєчасне і повне забезпечення матеріально-технічними засобами (крім майна медичного та майна служби квартирно-експлуатаційної) підрозділів центру (в т.ч. перемінного особового складу) і особового складу центру; за стан обліку матеріально-технічних засобів в підпорядкованих службах та своєчасне подання звітності.

Заступник начальника центру з логістики зобов`язаний, зокрема: організовувати своєчасне забезпечення підпорядкованими службами підрозділів центру матеріальними засобами; організовувати та контролювати якість та своєчасність прання білизни в пральному підприємстві; перевіряти один раз на квартал наявність і стан матеріальних засобів у підрозділах центру і безпосередньо підпорядкованих складах з оформленням відповідних актів; організовувати щорічну перевірку господарської діяльності підпорядкованих служб станом до 01 липня та проведення інвентаризації майна та техніки у підпорядкованих службах, підрозділах та складах відповідної номенклатури станом на 01 січня; знати наявність і стан техніки в підпорядкованих підрозділах і службах, забезпечувати її правильну експлуатацію, обслуговування, ремонт та евакуацію.

Згідно функціональних обов`язків заступника начальника центру з логістики ВМКЦ Південного регіону, затверджених начальником 03.02.2016р., позивач зобов`язаний, зокрема, організовувати своєчасне забезпечення підпорядкованими службами підрозділів центру матеріальними засобами; перевіряти не менше, ніж двічі на рік наявність і стан матеріальних засобів у підрозділах центру та безпосередньо підпорядкованих складах з оформленням відповідних актів, організовувати щорічне проведення інвентаризації всього майна, техніки у службах; знати наявність і стан техніки у підпорядкованих підрозділах і службах, забезпечувати їх правильну експлуатацію, обслуговування, ремонт та евакуацію (т.1, а.с. 193).

Забезпечення прального підприємства матеріальними засобами та пральним обладнанням здійснюється через речову службу ВМКЦ ПР, яка підпорядкована заступнику начальника центру з логістики.

Позивачем не спростовано під час судового розгляду, що ним не додержано вимог п.1.4, 1.19, п.1.13, п.1.20, 2.4 наказу Міністра оборони України № 690 від 24.12.2010 р. «Про затвердження Тимчасового керівництва з обліку військового майна у Збройних Силах України», щодо організації своєчасного обліку військового майна, а саме отриманого прального обладнання.

За приписами п. 10.2 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 300 від 16.07.1997 р., за видами контроль господарської діяльності військової частини і з`єднання може бути попереднім і черговим. Попередній контроль здійснюється у період, який передує підписанню первинних документів і проведенню запланованих господарських заходів. Його головною метою є запобігання незаконним і недоцільним витратам матеріальних засобів та коштів. Цей контроль здійснюється кожним командиром (начальником) у межах наданих йому прав.

Черговий контроль здійснюється з метою перевірки законності і доцільності здійснених господарських операцій та господарської діяльності військової частини (з`єднання), виконання природоохоронного законодавства у відповідності з завданнями, викладеними у пункті 10.1.2 цього Положення.

Формами чергового контролю є: інвентаризація матеріальних засобів; перевірка господарської діяльності; документальна ревізія; перевірка виконання природоохоронних заходів.

Інвентаризація матеріальних засобів у військовій частині (з`єднанні) проводиться як самостійно, так і при перевірці господарської діяльності і документальній ревізії.

Інвентаризація матеріальних засобів включає:перевірку їх фактичної наявності у підрозділах, на складах, в їдальнях, парках, майстернях та інших об`єктах військового (корабельного) господарства; звіряння даних фактичної наявності з обліковими даними діловодства; перевірку їх якісного стану і комплектності. Інвентаризація матеріальних засобів проводиться у присутності і за обов`язкової участі матеріально відповідальних осіб.

Перевірка господарської діяльності військової частини (з`єднання) включає аналіз діяльності служб з матеріального, технічного, медичного, ветеринарного, торговельно-побутового, квартирно-експлуатаційного та інших видів забезпечення військової частини (з`єднання) і дотримання ними законності у витратах матеріальних засобів і коштів.

Позивачем не спростовано та не підтверджено належними та допустимими доказами, що при проведенні щорічної інвентаризації всього майна і техніки в підпорядкованих підрозділах і службах станом на 01 січня 2017 року, в порушення вимог п. 10.2.4 наказу Міністра оборони України № 300 від 16.07.1997 р «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України» отримане майно (пральне обладнання) не було обліковане та не було проведено його інвентаризації.

За змістом п.2.8 наказу начальника ВМКЦ ПР №462 від 25.12.2015 року «Про організацію бухгалтерського обліку у ВМКЦ ПР на 2016 рік» (т.1, а.с. 177-180), п.2.8 наказу начальника ВМКЦ ПР №56 від 30.01.2017 р. «Про організацію бухгалтерського обліку у ВМКЦ ПР на 2017 рік» посадові особи центру, в веденні яких знаходиться зберігання, експлуатація основних засобів, необоротних активів спеціального призначення, забезпечують протягом року облік періодів коли зразки знаходяться в сховищах (складах), в ремонті та інші випадки вилучення цих засобів з експлуатації та не пізніше 20 грудня поточного року, а для необоротних активів, які вибувають з центру в звітному періоді в день вибуття активу, подають в ФЕС центру відомість обліку строків експлуатації необоротних активів із визначенням періодів, в які ці активи не експлуатувались для розрахунку амортизації на річну дату Балансу або дату вибуття активу за межі центру (т.1, а.с. 181-190).

В порушення вимог п.2.8 наказу начальника ВМКЦ ПР №462 від 25.12.2015 р. «Про організацію бухгалтерського обліку у ВМКЦ ПР на 2016 рік» та п.2.8 наказу начальника ВМКЦ ПР №56 від 30.01.2017 р. «Про організацію бухгалтерського обліку у ВМКЦ ПР на 2017 рік» до ФЕС начальник речової служби не надав відповідні договори зберігання та акти передачі прального обладнання, не відобразив рух матеріальних засобів по книгам обліку речової служби ВМКЦ ПР, в наслідок відсутності контролю за станом обліку матеріальних засобів у речовій службі з боку заступника начальника ВМКЦ ПР з логістики.

Позивач також не спростовував, встановленого службовим розслідуванням факту, що з моменту проведення закупівлі (більш, ніж 5 місяців) заступником начальника ВМКЦ ПР з логістики і начальником речової служби ВМКЦ ПР своєчасно не було організовано підготовку місць для встановлення придбаного прального обладнання, що унеможливлювало проведення монтажу, перевірки його якісного стану та підключення.

Таким чином, позивачем не спростовано, встановлених під час службового розслідування фактів, що ним порушено вимоги наказу Міністра оборони України № 300 від 16.07.1997 р. «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», наказу Міністра оборони України №690 від 21.12.2010 р. «Про затвердження Тимчасового керівництва з обліку військового майна у Збройних Силах України», наказу начальника ВМКЦ ПР №462 від 25.12.2015 р. «Про організацію бухгалтерського обліку у ВМКЦ ПР на 2016 рік» та №56 від 30.01.2017 р. «Про організацію бухгалтерського обліку у ВМКЦ ПР на 2017 рік», зв`язку з не належним виконанням своїх посадових обов`язків щодо обліку, зберігання, перевірки матеріально-технічних засобів та введення своєчасно в експлуатацію прального обладнання.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Департаментом внутрішнього аудиту Південного територіального управління внутрішнього аудиту проведено позаплановий аудит фінансово-господарської діяльності ВМКЦ ПР за період з 01.10.2016р. по 31.12.2016 р. (звіт № 234/3/2/48/аз. від 08.06.2017 р.) (а.с. 197-208).

За змістом висновків вказаного звіту, проведеним аудитом встановлено, що в наслідок отримання обладнання для прального підприємства, яке перебувало на відповідальному зберіганні, не належної якості та асортименті, створено передумови до втрати майна, що кваліфіковано як ризик втрати матеріальних ресурсів на загальну суму 539,1 тис. грн. Зазначене також вказує на низьку ефективність використаного фінансового ресурсу, оскільки придбане обладнання так і не було введено в експлуатацію протягом більш, ніж півроку.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, на вимогу Військової прокуратури Південного регіону України (лист від 10.07.2017р. вих. №05/1-2910) ВМКЦ ПР надано на перевірку відповідні документи, в т.ч. копію акту службового розслідування (т.2, а.с. 117-118).

14.07.2017р. (вх. № 3500) адресу ВМКЦ ПР надійшов лист Військової прокуратури Південного регіону України про усунення порушень закону, причин та умов, що їм сприяли, в якому зазначено, що причинами виявлених порушень є неналежне виконання посадовими особами ВМКЦ ПР, а саме начальника речової служби молодшого лейтенанта ОСОБА_3 та заступника начальника ВМКЦ ПР з логістики полковника Посайди В.П. покладених на них службових обов`язків (т.2, а.с. 119-121).

Судом не беруться до уваги твердження позивача про те, що за змістом висновків службового розслідування йому поставлено в провину невиконання наказу начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону № 313 від 06.07.2017р., факт невиконання яких не був та не міг бути предметом службового розслідування, враховуючи, що цей наказ прийнято пізніше, ніж наказ, яким призначено проведення службового розслідування (наказ начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону №216 від 11.05.2017р.), з огляду на наступне.

Згідно розділу 3 «Предмет службового розслідування» Інструкції № 82 розслідуванням повинно бути встановлено: наявність чи відсутність події, з приводу якої було призначено розслідування, та її обставини (час, місце) і наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх спричинення; наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями військовослужбовця; конкретні неправомірні дії військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; вимоги чинного законодавства чи інших нормативно-правових актів та керівних документів, які було порушено; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення; форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного; умови та причини, що сприяли правопорушенню; чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків.

Суд наголошує, що наказом Військово-медичного клінічного центру Південного регіону №216 від 11.05.2017р. призначено службове розслідування щодо встановлення факту наявності, комплектності та відповідності технічним характеристикам і умовам зберігання (експлуатації) обладнання, закупленого у ФОП ОСОБА_2 для прального підприємства Військово-медичного клінічному центрі Південного регіону та можливого нанесення збитків у сумі 136000,00 грн. (т.2, а.с. 51) та відповідачем було встановлено наявність події, з приводу якої було призначено розслідування, зокрема неналежне виконання посадових та функціональних обов`язків, не виконання їх в повному обсязі, щодо незабезпечення організації контролю обліку, зберігання, перевірки матеріально-технічних засобів, відсутність складених актів, не введення в експлуатацію прального обладнання.

Разом з тим, в матеріалах справи містяться рапорти ОСОБА_10 , адресовані начальнику ВМКЦ ПР про те, що на виконання наказу №297 від 23.06.2017р. місця для встановлення пральних машин не підготовлені (т.2, а.с. 78, 80, 81, 82, 85, 86, 87, 89).

Крім того, начальнику ВМКЦ ПР позивач надавав рапорти, в яких просив останнього як безпосереднього керівника начальника КЕС, інженера з експлуатації будівель та споруд, начальника господарського відділення, зобов`язати виготовити фундаменти для встановлення пральних машин відповідно до креслень, наданих ОСОБА_2 та врахувати в термінах прийняття до експлуатації виготовлених фундаментів, пояснення завідуючого пральним підприємством (т.2, а.с. 92-94).

Позивач серед іншого у позовній заяві зазначає про несвоєчасність проведення з ним бесіди на виконання вимог ст.86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, яку проведено в день прийняття оскаржуваного наказу.

Суд зазначає, що позивачем у позовній заяві помилково зазначено ст.86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України в редакції, яка на момент проведення вказаної бесіди вже втратила чинність.

Так, згідно ст.86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Статтю 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України викладено у новій редакції, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» № 1952-VIII від 16.03.2017р., який набрав чинності 16.04.2017р.

Таким чином, позивач не обґрунтував, які саме норми чинного законодавства відповідач порушив, провівши бесіду з позивачем перед накладенням дисциплінарного стягнення 14.07.2017р. (аркуш бесіди від 14.07.2017р. наявний в матеріалах справи (т.1, а.с. 210).

Згідно п.4.1 Інструкції № 82 за результатами службового розслідування складається акт, у якому, крім положень, що визначені пунктом 3 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються, зокрема, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

На час накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення «суворої догани» згідно наказу № 322 від 14.07.2017р., у нього вже було діюче дисциплінарне стягнення у вигляді «догани». Зазначені обставини визнаються учасниками справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 78 КАС України не потребують доказування.

Щодо врахування заперечень, заяв та клопотань особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення, суд зазначає що матеріали службового розслідування містять пояснення позивача стосовно події, щодо якої призначено проведення службового розслідування.

Серед іншого, позивач в обґрунтування правової позиції зазначив, що 20.12.2016р. начальником Військово-медичного клінічного центру Південного регіону видано наказ №510 «Про упорядкування службової діяльності служб забезпечення ВКМЦ Південного регіону та визначення підпорядкованості окремих підрозділів забезпечення центру», яким виведено начальника служби КЕС з підпорядкування позивача заступника начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону з логістики та підпорядковано безпосередньо начальнику ВКМЦ Південного регіону.

На думку позивача, зазначеним локальним розпорядчим актом фактично обов`язки з організації та проведення виконання заходів квартирно-експлуатаційного забезпечення покладено на начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону та начальника служби КЕС.

Судом досліджено копію наказу начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону №510 від 20.12.2016 р. «Про упорядкування службової діяльності служб забезпечення ВКМЦ Південного регіону та визначення підпорядкованості окремих підрозділів забезпечення центру» (т.1, а.с. 152-153), відповідно до п.1 якого, враховуючи першочерговість та актуальність питань квартирно-експлуатаційного забезпечення ВКМЦ Південного регіону, значний обсяг завдань, що покладаються для вирішення на квартирно-експлуатаційну службу центру, необхідності здійснення постійного контролю за ходом їх виконання та забезпечення проведення постійного внутрішнього контролю визначено підпорядкованість начальника служби КЕС безпосередньо начальнику ВКМЦ Південного регіону.

Разом з тим, пунктом 8 вказаного наказу передбачено, що безпосереднім начальником начальника автомобільної служби, начальника продовольчої служби, начальника речової служби визначено заступника начальника центру з логістики з прямим підпорядкуванням їх начальнику центру.

Тобто пунктом 8 наказу начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону №510 від 20.12.2016 р. чітко передбачено, що безпосереднім начальником начальника автомобільної служби, начальника продовольчої служби, начальника речової служби визначено заступника начальника центру з логістики з прямим підпорядкуванням їх начальнику центру.

Однак те, що позивача визначено безпосереднім начальником начальника автомобільної служби, начальника продовольчої служби, начальника речової служби з прямим підпорядкуванням начальнику центру, жодним чином не знімає з позивача відповідальності, в межах наданих повноважень, за своєчасне і повне забезпечення матеріально-технічними засобами підрозділів центру і особового складу центру; за стан обліку матеріально-технічних засобів в підпорядкованих службах та своєчасне подання звітності та не виключає необхідності виконання покладених на нього службових та функціональних обов`язків.

Судом досліджені наявні в матеріалах справи накази начальника ВМКЦ Південного регіону про звільнення позивача від виконання службових обов`язків у зв`язку з госпіталізацією, відрядженнями (т.2, а.с. 142-159), проте наявність останніх не зумовлює звільнення позивача від виконання покладених на нього, посадових та функціональних обов`язків заступника начальника ВМКЦ Південного регіону з логістики протягом періоду, коли позивач ніс службу та повинен був їх виконувати. При цьому, як свідчать матеріали справи, саме позивачем підписувались службові документи, пов`язані зі сферою його діяльності.

Враховуючи вищевикладене, начальником ВМКЦ ПР, керуючись вимогами Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, правомірно було прийнято відповідне рішення та за неналежне виконання посадових і функціональних обов`язків заступником начальника ВМКЦ ПР з логістики, не виконання їх в повному обсязі щодо забезпечення організації контролю обліку, зберігання, перевірки матеріально-технічних засобів зі складанням відповідних актів та не введення своєчасно в експлуатацію прального обладнання, заступника начальника ВМКЦ ПР з логістики полковника Посайду В.П. відповідно до вимог ст.ст. 45, 68 та в порядку ст.ст. 86, 87 Дисциплінарного статуту було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено «сувору догану».

За таких обставин, враховуючи встановлені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач на час подання цього позову був звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, в зв`язку з наявністю пільг від щодо сплати судового збору, передбачених п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Пироговська, 2; код 08199969) про визнання протиправним та скасування п.6 наказу № 322 від 14.07.2017р. в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності у вигляді оголошення «суворої догани»,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 16.02.2018 р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.