Справа № 552/387/18
Суддя: Шаповал Т. В.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/387/18
Провадження № 2-а/552/45/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Шаповал Т.В.

при секретарі Дубовик І.О.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду адміністративну справу в порядку спрощеного провадження № 552/387/18 за позовом ОСОБА_4 до Інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності, третя особа Управління патрульної поліції в Полтавської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 22 січня 2018 року звернулася до Київського районного суду м. Полтави з позовом до Інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що постановою інспектора патрульної поліції від 08 січня 2018 року її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП України з накладенням штрафу в розмірі 1020 грн.

Вважає постанову незаконною, такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху не порушувала, адміністративного правопорушення не вчиняла, а дії інспектора вважає протиправними.

В своїй позовній заяві просила суд визнати незаконними дії інспектора щодо притягнення її до адміністративної відповідальності та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 08 січня 2018 року серії БР № 525546 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП України, а справу закрити.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просив в їх задоволенні відмовити.

Представник третьої особи в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечувала. Посилалася на те, що позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху, обґрунтовано притягнута до адміністративної відповідальності .

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, постановою інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Полтаві ДПП ОСОБА_2 серії БР № 525546 від 08 січня 2018 року позивача ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП України з накладенням штрафу в сумі 1020 грн.

Відповідно до вказаної постанови, позивач ОСОБА_5 визнана винною в тому, що керуючи 08 січня 2018 року близько 16 год. 20 хв. транспортним засобом VOLKSWAGEN TOUAREG, д.н.з. НОМЕР_1, в м. Полтава по вулиці Європейська, 31 здійснила зупинку в зоні дії знаку 5.38. «Місце для стоянки» з табличкою 7.17. «Інваліди», чим порушила Правила дорожнього руху.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 5 ст. 122 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку, зокрема, зупинки чи стоянки транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки).

Відповідно, стоянка транспортного засобу на місці, що позначено відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), створює обєктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КпАП України.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідженими в справі доказами встановлено, що дійсно позивач ОСОБА_5, керуючи 08 січня 2018 року близько 16 год. 20 хв. транспортним засобом VOLKSWAGEN TOUAREG, д.н.з. НОМЕР_1, в м. Полтава по вулиці Європейська, 31 здійснила зупинку в зоні дії знаку 5.38. «Місце для стоянки» з табличкою 7.17. «Інваліди».

Даний факт повністю знайшов своє підтвердження дослідженим та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної боді- камери патрульного поліцейського.

Твердження позивача щодо відсутності в її діях порушень вимог Правил дорожнього руху ґрунтується на тому, що вона дійсно є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ №0490861.

Відповідно до вимог Правил дорожнього руху знак 5.38 "Місце для стоянки" застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. .

Знак 5.38 "Місце для стоянки" належить до інформаційно-вказівних знаків, які відповідно до вимог п.п. ґ) п. 4 Правил дорожнього руху запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Табличка до дорожнього знаку 7.17 "Інваліди" означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак "Інвалід" відповідно до вимог цих Правил.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування забезпечують виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. Водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі на транспортних засобах, що належать підприємствам, установам, організаціям, які здійснюють діяльність у сфері соціального захисту населення, та громадським організаціям осіб з інвалідністю, мають право на встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" та під час перевезення осіб з інвалідністю користуються всіма перевагами, що надаються водіям з інвалідністю. Водії, які керують транспортними засобами, на яких встановлений розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю", повинні мати при собі документи, що підтверджують інвалідність водія або одного з пасажирів…

Як встановлено судом, на місці пригоди в м. Полтаві по вул. Європейська, 31, майданчик для стоянки транспортних засобів був позначений дорожнім знаком 5.38 "Місце для стоянки" із встановленням таблички до дорожнього знаку 7.17 "Інваліди".

Саме в зоні дії відповідного знаку 5.38 "Місце для стоянки" із встановленням таблички до дорожнього знаку 7.17 "Інваліди" позивачем і було розмішено транспортний засіб.

Однак, в судовому засіданні встановлено та не заперечувалося представником позивача, що на момент розміщення транспортного засобу в неї не було при собі документів, які б підтверджували інвалідність, на автомобілі позначки "Водій з інвалідністю" також не було.

На підставі викладеного, оскільки позивач ОСОБА_4 дійсно порушила Правила дорожнього руху України, в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП України, жодні правові підстави для скасування постанови інспектора відсутні, суд приходить до висновку про безпідставність твердження позивача та його представника про наявність підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП України.

Твердження позивача про те, що при винесенні постанови не було враховано вимоги ст. 268 КУпАП, а він був позбавлений засобів захисту, не заслуговує на увагу.

Як встановлено судом інспектором позивачу було розяснено його права, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, але відповідні клопотання ним заявлені не були.

Встановивши дані обставини, суд, приходить до висновку, що постанова інспектора від 08 січня 2018 року винесена на підставі та в межах повноважень, наданих інспектору, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, за наявністю в діях ОСОБА_4складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КпАП України. При цьому зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КпАП України.

Статтею 22 КУпАП України встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищевикладені обставини, малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, те, що здійснене правопорушення не потягло тяжких наслідків для інших учасників дорожнього руху та враховуючи, що позивачем надано суду довідку МСЕК, згідно якої вона є інвалідом другої групи, суд приходить до висновку, що постанову необхідно змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Суд, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, вважає за можливе звільнити позивача від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, тому позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 Анатолівїни задовольнити частково.

Постанову Інспектора роти №2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_2 серії БР № 525546 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 122 КУпАП України в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Звільнити ОСОБА_4 Анатолівїну від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлений 08 лютого 2018 року.

Головуючий Т.В.Шаповал