Справа № 361/4166/17
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/4166/17
Провадження № 2-а/361/30/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Броварського району Київської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради та зобовязання вчинити певні дії,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Броварського району Київської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради та зобовязання вчинити певні дії.

Позивач в своїй позовній заяві зазначала, що у квітні 2017 року вона звернулася до ОСОБА_2 сільської ради Броварського району Київської області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства (ОСГ) площею 0,20 га по вул. Набережній в с. Пухівка. Відповідно з вимогами ст. 118 Земельного кодексу України, до вказаної заяви, було додано схему бажаного місця розташування земельної ділянки, копію паспорту громадянина України, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру.

25 травня 2017 року відповідач на пленарному засіданні XV сесії VII скликання прийняв Акт у формі рішення (№ 600-XV-VII), яким відмовив позивачу в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,20 га для ведення особистого селянського господарства в селі Пухівка вул. Набережна в звязку з тим, що вказана на картографічному матеріалі земельна ділянка згідно Генерального

плану села зарезервована для громадського центру.

Вважає, що рішення відповідача від 25 травня 2017 року № 600-XV -VII про відмову у наданні їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ОСГ, площею 0,20 га, по вул. Набережній прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України, яке регулює питання передання земельних ділянок у власність із земель комунальної власності в межах корм безоплатної приватизації, і одночасно цим рішенням були порушені її права та охоронювані інтереси, як громадянина.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_2 сільської ради Броварського району Київської області про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого сільського господарства, площею 0,20 га, по вул. Набережній № 600-ХУ-УІІ від 25.05.2017 р. як таке, що не відповідає вимогам Закону та порушує права позивача, зобовязати ОСОБА_2 сільську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства, площею 0,20 га в селі Пухівка згідно з графічними матеріалами в строк та в порядку і в спосіб передбачений Земельним кодексом України, але не пізніше 30 календарних днів з вступу постанови суду в закону силу.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні позовній заяві та просив суд про задоволення позову.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Броварського району Київської області не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином.

Судом встановлено, що 10 травня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 сільської ради Броварського району Київської області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства (ОСГ) площею 0,20 га по вул. Набережній в с. Пухівка. Відповідно з вимогами ст. 118 Земельного кодексу України, до вказаної заяви, було додано схему бажаного місця розташування земельної ділянки, копію паспорту громадянина України, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.10-13).

25 травня 2017 року на пленарному засіданні XV сесії VII скликання ОСОБА_2 сільська рада Броварського району Київської області прийняла рішення (№ 600-XV-VII), яким відмовила позивачу в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,20 га для ведення особистого селянського господарства в селі Пухівка вул. Набережна в звязку з тим, що вказана на картографічному матеріалі земельна ділянка згідно Генерального плану села зарезервована для громадського центру (а.с.14).

Згідно ч.1 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.1 ст.122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Пунктом б ч.1 ст. 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для особистого селянського господарства - не більше 2 га.

Згідно ч.6 ст.118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до позиції КП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 19 грудня 2012 року графічними матеріалами мають бути викопіювання з проекту формування територій сільської ради або проекту встановлення та зміни меж населеного пункту з конкретним нанесенням земельної ділянки, яку має намір отримати громадянин.

Згідно ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно із пунктом тридцять четвертим статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Тобто, способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади з регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесією.

Нормами статті 46 ЗУ «Про місцеве самоврядування» визначено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності не рідше ніж один раз на місяць.

Частинами першою і другою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України для того, щоб розпочати процес відведення земельної ділянки позивач повинен був подати відповідачу клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а відповідач повинен був прийняти рішення про надання такого дозволу, або надання мотивованої відмови у його наданні.

Відповідно до ч.9 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Рішення про надання земельної ділянки у власність (або надання мотивованої відмови у його наданні) може бути прийнято лише після прийняття органом місцевого самоврядування рішення про надання дозволу на розроблення проекту, розроблення проекту, та погодження проекту з відповідними органами.

Таким чином, відповідач, прийнявши рішення про відмову у наданні земельної ділянки, порушив встановлений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, пропустивши етапи надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблення проекту, та погодження проекту з відповідними органами.

Відповідно ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, підставою відмови у наданні такого дозволу розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо порядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, ст. 118 Земельного кодексу України містить вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Доказів того, що рішення про не надання дозволу позивачу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблення проекту, та погодження проекту з відповідними органами відповідачем ОСОБА_2 сільською радою Броварського району Київської області приймалося, відповідачем не надано, а судом не здобуто.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_2 сільської ради Броварського району Київської області №600-XV-VII від 25 травня 2017 року «Про відмову у наданні земельної ділянки ОСОБА_1В.».

Щодо позовних вимог про зобов'язання ОСОБА_2 сільської ради Броварського району Київської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства площею 0,20 га в адміністративних межах села Пухівка, то в їх задоволенні слід відмовити, оскільки, як вже зазначалося вище, згідно із пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Тобто, способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади з регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесією.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст. 17 Земельного Кодексу України, передача земельних ділянок у колективну та приватну власність проводиться радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Вирішення питань щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою належить до виключної компетенції відповідача та не належить до компетенції адміністративного суду, а відтак суд не повноважний перебирати функції іншого суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта та зобов'язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету ОСОБА_5 Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013р. №21-87а13.

Разом з тим, суд вважає за можливе зобов'язати ОСОБА_2 сільську раду Броварського району Київської області винести на засідання чергової сесії ОСОБА_2 сільської ради Броварського району Київської області та розглянути клопотання ОСОБА_1 від 10 травня 2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства площею 0,20 га в адміністративних межах села Пухівка відповідно до чинного законодавства та з огляду на наступне.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Частиною 1 ст.5 КАС України встановлено, що Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території.

За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Крім цього, на підставі ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Конституцією України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.12, 116, 118, 122, 123 Земельного кодексу України, ст.ст. 2, 6, 77, 78, 90, 139, 242, 243, 244, 245, 246, 257-263 КАС України, п. 10 ч. 1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 р., суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_2 сільської ради Броварського району Київської області про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого сільського господарства, площею 0,20 га, в селі Пухівка по вул. Набережній № 600-XV-VII від 25 травня 2017 року.

Зобов'язати ОСОБА_2 сільську раду Броварського району Київської області винести на засідання чергової сесії ОСОБА_2 сільської ради Броварського району Київської області та розглянути клопотання ОСОБА_1 від 10 травня 2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства площею 0,20 га в адміністративних межах села Пухівка Броварського району Київської області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 сільської ради Броварського району Київської області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Сердинський