Справа № 804/452/18
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 лютого 2018 р.Справа №804/452/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Барановський Р.А., розглянувши у письмовому провадженні заяву Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про забезпечення адміністративного позову Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" до Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправними та нечинними рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі ДП «Східний ГЗК», заявник, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради щодо припинення застосування нормативно-правових актів, які не відповідають правовим актам вищої юридичної сили;

визнати протиправними та нечинними повністю рішення Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №181 від 27.03.2008р., яким затверджені "Правила прийому стічних вод підприємств і організацій у комунальну систему каналізації м.Жовті Води" та рішення №305 від 25.06.2009р., №9 від 19.01.2012р., №261 від 25.06.2012р., якими внесені зміни до "Правил прийому стічних вод підприємств і організацій у комунальну систему каналізації м.Жовті Води".

Даному адміністративному спору присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 804/452/18.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2018р. відкрито провадження в адміністративній справі №804/452/18 та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 12.02.2018р. о 11:00 год.

06.02.2018р. до суду надійшла заява ДП «Східний ГЗК» щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії рішень Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №181 від 27.03.2008р., №305 від 25.06.2009р., №9 від 19.01.2012р., №261 від 25.06.2012р. до набрання законної сили рішення у справі №804/452/18.

В обгрунтування даної заяви ДП «Східний ГЗК» зазначає, що бездіяльність Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради стосовно скасування чи зміни «Правил прийому стічних вод підприємств і організацій у комунальну систему каналізації м.Жовті Води» порушує права та інтереси позивача, який є єдиним державним підприємством в Україні, що здійснює видобуток уранових руд, їх переробку та виробництво закису-окису урану, з якого виготовляється ядерне паливо для атомних станцій України, та входить до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави Україна згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України №83 від 04.03.2015р. Заявник, посилаючись на ч. 5 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначає, що чинні «Правила прийому стічних вод підприємств і організацій у комунальну систему каналізації м.Жовті Води», затверджені оскаржуваними рішеннями відповідача не містять обовязкових вимог, визначених Законом України «Про питну воду та питне водопостачання» та містять протиправні норми, керуючись якими Комунальне підприємство «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» здійснювало нарахування плати ДП «Східний ГЗК» за перевищення допустимих концентрацій та щомісяця здійснює відповідні нарахування, в результаті яких підприємство зазнає значних збитків, тому, на думку заявника, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам ДП «Східний ГЗК». Крім того, заявник зазначає, що негативні наслідки застосування протиправних рішень відповідача вже мають місце, оскільки на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/7776/17 від 19.10.2017р. КП «ЖВК» ДОР» стягнуто з позивача плату, що нараховувалась відповідно до місцевих правил у розмірі 365 378, 56 грн., у звязку з чим позивач просить суд вжити заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваних рішень Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради.

Відповідно до частини 3 статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України - заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

За положеннями ч. 1 та ч. 5 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Таким чином, розгляд вищезазначеної заяви ДП «Східний ГЗК» за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, доводи викладені у заяві позивача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову з наступних підстав.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Згідно із частиною 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України , подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до чч. 1, 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

При цьому ч. 5 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.

З вищенаведеного слідує, що забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Статтею 150 та частиною 5 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В розумінні наведених норм процесуального закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Очевидна протиправність прийнятого рішення має вказувати на такі обставини, що не потребують детального зясування чи додаткового доказування.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обовязок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка звернулась до суду із заявою про забезпечення позову.

Суд зазначає, що у заяві про забезпечення позову позивач просить суд вжити заходи забезпечення адміністративного позову, вважаючи, що невжиття заходів забезпечення позову у майбутньому може бути наслідком заподіяння шкоди правам та інтересам позивача.

При цьому, позивачем не вказується чим саме невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Жодних доводів в обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову заява ДП «Східний ГЗК» не містить.

З огляду на викладене, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, обґрунтовуючи заяву про забезпечення адміністративного позову, не мають ознак очевидності та підлягають доведенню у судовому засіданні під час розгляду справи по суті, а тому підстави для застосування заходів забезпечення адміністративного позову з мотивів та у спосіб, які наведені позивачем у заяві - відсутні.

Таким чином, на час розгляду судом заяви ДП «Східний ГЗК» не встановлено, що невжиття запропонованих позивачем заходів може істотно ускладнити чи унеможливить виконання рішення суду, суду не доведено неможливість захисту прав позивача без вжиття таких заходів, суду не доведено наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень відповідача без розгляду справи по суті.

Крім того, суд зазначає, що у разі забезпечення позову в зазначених позивачем межах, суд фактично ухвалить судове рішення про відновлення правового становища позивача, яке існувало до прийняття оскаржуваних рішень, без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення даного позову, у звязку з чим заява ДП «Східний ГЗК» про забезпечення адміністративного позову - задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 166, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про забезпечення адміністративного позову Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" до Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправними та нечинними рішень - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1