Справа № 274/1752/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Замега О.В.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА
іменем України

"06" лютого 2018 р. Справа № 274/1752/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Капустинського М.М.
суддів: Моніча Б.С.
Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Шведюк М.М.,

представника апелянта, позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військового комісара ОСОБА_1 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "21" листопада 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Військового комісара Бердичівського ОМВК Войтовича Віталія Вікторовича про скасування постанови №5 про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2017 року , -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військового комісара ОСОБА_1 про скасування постанови №5 про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2017 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач постановою № 5 від 14.04.2017 року притягнув його до адміністративної відповідальності за статтею 210 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 грн.. В оскаржуваній постанові зазначено, що з весни 2014 року по осінь 2016 року він не з`являвся для проходження медичних та призовних комісій. З`явився за викликом 14.04.2017 року. Разом з тим, з вимогами Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" ознайомлений, про що свідчать підписи, та що він зобов`язаний з`являтися у десятиденний термін з моменту виходу Указу Президента. Також вказав, що дії відповідача вважає протиправними, а постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки в порушення статті 283 КУпАП у постанові не конкретизовано, які норми ЗУ "Про військовий обов`язок та військову службу" ним порушено. Відповідальність за частиною першою статті 210 КУпАП наступає за неявку призовника на виклик до військового комісаріату без поважних причин. Йому ж повістки про виклик до військового комісаріату в період з 2014 по 2016 роки не надходили. В свою чергу він, починаючи з 2012 року, з власної ініціативи неодноразово з`являвся до призовної дільниці, однак, враховуючи пропускний режим даного органу, йому не вдавалося потрапити в середину приміщення без повістки про виклик. Тому вважає, що свій військовий обов`язок виконав у повному обсязі. В його діях відсутня об`єктивна і суб`єктивна сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП, тому вважає, що постанова підлягає скасуванню. Копія постанови про адміністративне правопорушення йому не була вручена, а лише через 10 днів направлена за місцем його роботи.
Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 листопада 2017 року позов задоволено.
Визнано дії військового комісара ОСОБА_1 щодо складання постанови № 5 від 14.04.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 210 КпАП України та накладення адміністративного штрафу в сумі 119 грн. неправомірними.
Скасовано постанову військового комісара ОСОБА_1 №5 від 14.04.2017 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 210 КпАП України та накладення адміністративного штрафу в сумі 119 грн., а провадження в справі закрито.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Військовий комісар Бердичівського ОМВК ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. В апеляційній скарзі зазначає, що постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 210 КУпАП є такою, що відповідає чинному законодавству. Відповідно до пункту 2 частини восьмої статті 15 Закону України "Військовий обов`язок і військову службу", у разі якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку зобов`язані з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України. Проте, позивач як особа призовного віку, не виконав положення Конституції України та Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", та в період з весни 2014 року по осінь 2016 року не з`являвся до Бердичівського ОМВК для проходження медичних та призовних комісій, а також порушив правила військового обліку. У зв`язку з цим, що позивач грубо порушив вищевказані норми матеріального права, зокрема правила військового обліку.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 14.04.2017 року №5 - військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 було винесено постанову №5 від 14.04.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119,00 грн..
Відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_2 з весни 2014 року по осінь 2016 року не з`являвся для проходження медичних та призовних комісій. З`явився за викликом 14.04.2017 року. Разом з тим, з вимогами Закону України "Про військовий обов`язок та військову служба" ознайомлений, про що свідчать підписи від 26.01.2007, що він зобов`язаний з`явитися в десятиденний термін з моменту виходу Указу Президента України на призов, що є порушенням статті 210 КУпАП.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в оскаржуваній постанові не зазначено, які саме положення Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" порушив позивач, допустивши неявку з весни 2014 року по осінь 2016 року для проходження медичних та призовних комісій.
Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до положень статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом, передбачено адміністративну відповідальність.
Приписами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 283 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, відповідач зазначених вище норм закону у повній мірі не дотримався.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо порушення процедурних вимог КУпАП при вирішенні справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Відповідно до частини першої статті 210 КУпАП, відповідальність наступає за порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасне подання в обліковий орган, де вони перебувають на військовому обліку, відомостей про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, посади, а також порушення порядку проходження навчальних зборів (занять) у навчальних закладах Товариства сприяння обороні України та професійно-технічних навчальних закладах.
За повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті або частиною першою статті 211 цього Кодексу, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню особа притягується до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 210 КУпАП.
Так, як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова не містить вказівки за якою саме частиною статті 210 КпАП України позивач притягується до адміністративної відповідальності, що є підставою для її скасування, як такої у якій не зазначено нормативного акта, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення ( ст. 283 КУпАП).
Також, в оскаржуваній постанові не зазначено, які саме положення Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" порушив позивач, допустивши неявку з весни 2014 року по осінь 2016 року для проходження медичних та призовних комісій.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 навчався в учбовому закладі, термін закінчення навчального закладу 30 червня 2014 року, і йому було надана відстрочка до 30 червня 2014 року (а.с. 40).
Крім того, слід зазначити, що відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Враховуючи вказані обставини суд першої інстанції правомірно визнав дії відповідача протиправними.
Відповідно до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військового комісара ОСОБА_4 залишити без задоволення, постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "21" листопада 2017 р. без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повне судове рішення складено "06" лютого 2018 р.