Справа № 214/3415/17(2-а/214/202/17)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2018 року справа № 214/3415/17(2-а/214/202/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В.,

суддів: Чабаненко С.В. Чумака С.Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі лейтенанта поліції Бая Дмитра Станіславовича на постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2017 року у справі №214/3415/17 (головуючий суддя І-ї інстанції - Попов В.В.) за позовом ОСОБА_2 до інспектора 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі лейтенанта поліції Бая Дмитра Станіславовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 09.06.2017 року звернувся до Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до інспектора 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі лейтенанта поліції Бая Д.С., в якому просив поновити строк для звернення до суду з адміністративним позовом, визнати протиправними дії відповідача по складанню постанови про накладення адміністративного правопорушення та скасувати постанову серії АР №769827 від 24.04.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 425 грн..

Постановою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2017 позовні вимоги задоволено.

Визнано неправомірними дії інспектора 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі лейтенанта поліції Бая Д.С..

Скасовано постанову серії АР №769827 від 24.04.2017 року інспектора 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі лейтенанта поліції Бая Д.С. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, якою просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Представник позивача надіслав до апеляційного суду заяву, якою просив розгляд справи відкласти на іншу дату.

З урахуванням положень частини 5 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України щодо терміновості розгляду даної категорії справ, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Постановою інспектора 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі лейтенанта поліції Бая Д.С. від 24.04.2017 року у справі про адміністративне правопорушення серії АР №769827 притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.8).

Згідно вказаної постанови 24.04.2017 року о 00 год. 05 хв. позивач, керуючи автомобілем Mersedes-Benz, державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул.Ватутіна в м.Кривому Розі, при повороті праворуч не подав сигнал світловими показчиками повороту та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п.9.2 «б» та п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України (а.с.8).

Позивач не погодився з такою постановою та оскаржив її до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції зазначив, що обставини наявності адміністративного правопорушення не підтверджені належними доказами, що вказує на відсутність фактичних даних, на підставі яких можливо встановити наявність події адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП та винуватість позивача у їх вчиненні, що в свою чергу вказує на обґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Колегія суддів не може погодитись з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту - Правила), КАС України, КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п.9.2 «б» Правил водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, в тому числі, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.2.1 «а» Правил водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, в тому числі, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5рп/15 роз'яснено положення ч.1 ст.276 КУпАП стосовно змісту словосполучення «за місцем його вчинення». Зазначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Таким чином, зазначеним рішенням роз'яснено, що словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

В даному випадку адміністративно-територіальною одиницею є місто Кривий Ріг.

Відповідно до ст.ст.222, 258, 283 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП, розглядаються органами Національної поліції із винесенням за результатами такого розгляду постанов без попереднього складення протоколу про адміністративне правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектор Бай Д.С. є уповноваженим працівником Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі і має спеціальне звання «лейтенант поліції», а тому має повноваження розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, які вчиняються на території міста Кривого Рогу.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції в своїй постанові зазначив, що після перегляду наданого відповідачем носія відеоінформації, на якому не було зафіксовано обставин вчинення позивачем зазначених правопорушень, оскільки переглядаючи відеозапис неможливо однозначно стверджувати, що позивач не увімкнув світловий покажчик повороту та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, позаяк автомобіль під час здійснення маневру повороту не деякий час зникав з поля зору через зелені насадження.

Колегія суддів вважає таке посилання суду першої інстанції хибним, оскільки воно не відповідає наявному в матеріалах справи відеоматеріалу.

Як зазначалось вище, згідно оскаржуваної постанови 24.04.2017 року, близько 00 год. 05 хв. позивач, керуючи автомобілем Mersedes-Benz, державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул.Ватутіна в м.Кривому Розі, при повороті праворуч не подав сигнал світловими показчиками повороту та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з відеорегістратора, встановленого на патрульному автомобілі вбачається, що у визначений в постанові час автомобіль Mersedes-Benz, державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул.Ватутіна в м.Кривому Розі та при повороті праворуч не подав сигнал світловими показчиками повороту, будь-які зелені насадження, які б заважали огляду, взагалі відсутні. Після зупинки автомобіля на паркові біля кафе, з міста водія вийшов позивач, та не зважаючи на звернення до нього інспектора, направився до дверей кафе.

Крім того, з наявного в матеріалах справи відеозапису з веб-камери інспектора поліції вбачається, що позивач заперечував проти порушення, що не керував автомобілем в цей день, потім зазначив, що він взагалі пішохід, а не водій, оскільки знаходиться не за кермом. Далі позивач все ж таки пояснив, що мав при собі під час керування автомобілем посвідчення водія відповідної категорії, а коли приїхав до місця призначення, передав портмоне з усіма документами на автомобіль своїй дружині, яка є власником зазначеного автомобіля.

При цьому, після перегляду відеозапису, ОСОБА_2 не заперечував, що це він на відеозапису виходить з місця водія, та саме він припаркував автомобіль НОМЕР_2 у визначений час на парковці біля кафе.

З вказаного відеозапису вбачається, що під час всього відеозапису, а це протягом більше 1 години 15 хвилин, позивач так і не надав інспектору своє посвідчення водія відповідної категорії, тобто не надав документа, який посвідчує право на керування транспортним засобом.

Судом апеляційної інстанції не виявлено будь-яких порушень відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.280 КУпАП, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП.

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, відсутні підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п.9.2 «б» та п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, що підтверджується матеріалами справи, а тому на позивача відповідачем правомірно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., тобто в межах зазначених статей з урахуванням вимог ст.36 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та постанова прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись статтями 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу інспектора 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі лейтенанта поліції Бая Дмитра Станіславовича на постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2017 року у справі №214/3415/17 задовольнити.

Постанову Саксаганський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2017 року у справі №214/3415/17 скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до інспектора 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі лейтенанта поліції Бая Дмитра Станіславовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: С.Ю. Чумак