Справа № 804/9008/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2017 р. Справа № 804/9008/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Дніпродзержинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення - рішення в частині,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі № 804/9008/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 10 січня 2017 року. Останнє судове засідання відбулося 01 березня 2017 року.
Представник позивача в судове засідання 01.03.2017 зявився, про розгляд справи в порядку письмового провадження не заперечив.
Представник відповідача у судове засідання 01.03.2017 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом, що підтверджується наявними матеріалами справи.
Згідно ч. 6 статті 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, між Дніпродзержинською міською радою (орендодавцем) та ОСОБА_2 (орендарем) 02.02.2005 укладено договір оренди земельної ділянки, площею 0,0789 га, яка знаходиться за адресою: пр. Металургів, 62 м. Дніпродзержинськ, для розміщення частини торгівельного комплексу 0,0496 га; під проходами, проїздами, площадками в спільному користуванні 0,0171 га; під проходами, проїздами, площадками 0,0122 га. Строк дії договору оренди до 23.12.2014.
Відповідно до п. 1.4 означеного договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладання означеного договору становить 420733,67 грн.
Згідно з п. 3.1 означеного договору орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі в розмірі 5175,00 грн., що становить 431,25 грн./міс в рахунок місцевого бюджету.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 виконував умови договору від 02.02.2005 у повному обсязі.
Відповідно до частин першої та другої статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.
До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу (пункт в статті 12 Земельного кодексу України).
Граничний розмір орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, встановлено Законом України "Про оренду землі" та є обов'язковим при укладанні відповідних договорів.
Відповідно до частини першої статті 21 цього ж Закону орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Частиною четвертою статті 21 Законом України "Про оренду землі" встановлено, що розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Згідно з п.п. 281.1 ст. 281 та п.п. 288.5.1 ст. 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки; розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.
У відповідності до п.274.1 ст. 274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь та земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.
Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності 01.04.2014, внесено зміни до пункту 288.5.1 ст. 288 ПК України, у відповідності до яких розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 02.12.2014 по справі № 21-274а14, з набранням чинності Податковим кодексом України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати. При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.
Таким чином, починаючи з 01.01.2011 платник податків повинен сплачувати орендну плату у відповідності до вимог ПК України, в т.ч. і до моменту внесення відповідних змін до договору оренди земельної ділянки.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.01.2013 у справі №2-1707/6085/12, рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.10.2012 залишено без змін.
Отже, рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.10.2012 у справі №2-1707/6085/12 набрало законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
В матеріалах справи міститься лист від 22.08.2016 № 176/6-16 відділу Держгеокадастру у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, в якому повідомлено ОСОБА_2 що нормативно грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки за адресою: пр.Металургів 62, м. Кам`янське для земель комерційного призначення складає 1366,88 грн.
Таким чином, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, за адресою: пр.Металургів 62, м. Кам`янське, площею 0,0789 га у 2016 році розраховується за наступною формулою: 1366,88 грн.* 789 кв.м. =1078468,32 грн.
Згідно п.288.5.1. п.288.5 ст.288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.
Отже, 3 відсотки від суми у розмірі 1 078 468,32 грн. дорівнює 32 354,05 грн. - сума орендної плати, яку ОСОБА_2 належало сплатити у 2016 році.
Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 94, 122, 128, 159 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1