Справа № 661/4138/17
Суддя: Матвєєва Н. В.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 661/4138/17
Провадження № 2-а/661/15/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Матвєєвої Н.В.

за участю секретаря судового засідання Лазор В.М.

розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти Новокаховської міської ради Херсонської області про визнання відмови у наданні публічної інформації за запитом незаконною та зобовязання надати запитувану інформацію та відшкодувати моральну шкоду,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, просила визнати дії відповідача у відповіді (вих.. № 01-12/2331 від 08.12.2017 року) на її запит про публічну інформацію (вхідний №01-12/1455 від 05.12.2017 року) шляхом необґрунтованого віднесення інформації, що запитувалася до категорії з обмеженим доступом; до такої, що має гриф «обмеженого доступу до конфіденційної інформації про особу» через право особи на захист своїх персональних даних та відсутністю її особистого дозволу на надання такої інформації запитувачу протиправною та такою, що порушує її конституційне право на інформацію, що призводить до збитків немайнового характеру. Зобовязати відповідача надати позивачу повну інформацію, що запитувалася в інформаційному запиті (вхідний № 01-12/1455 від 05.12.2017 року). Зобовязати відповідача відшкодувати на її користь моральну шкоду в сумі 640 грн. та судові витрати.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 05.12.2017 року вона зареєструвала запит на публічну інформацію, вхідний № 01-12/1455 на імя керівника місцевого управління освітою. В запиті позивач у статусі учасника навчально-виховного процесу Дніпрянської ЗОШ, вимагала надати вичерпну інформацію на кожен пункт стосовно вчителів і працівників комунального навчального закладу Дніпрянська ЗОШ ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ( з урахуванням усіх займаних посад кожною особою), їх базової освіти (навчальний заклад, період навчання), посадові обовязки, участь у заходах з підвищення кваліфікації за останні 6 років, дані про успішність проходження атестаційних комісій за останні 6 років, присвоєний їм кваліфікаційний рівень, згідно якого фахівець обіймає посаду та виконує службові обовязки, рішення, розпорядження, накази, тощо, згідно яких службовець обіймає займану посаду в навчальному закладі. На інформаційний запит отримала відповідь (вих.. № 01-12/2331 від 08.12.2017 року), що містила по суті обґрунтовану відмову у наданні такої інформації, шляхом віднесення інформації, що запитувалася до категорії з обмеженим доступом; до такої, що має гриф «обмеженого доступу до конфіденційної інформації про особу» та на праві особи на захист своїх персональних даних і відсутністю її особистого дозволу на надання такої інформації запитувачу. Вважає, що Дніпрянська ЗОШ,де навчається її донька є комунальним бюджетним загальноосвітнім навчальним закладом, підпорядкованим місцевому органу управління освітою, відповідач здійснює управлінські функції навчальним закладом, заснованим виконавчим органом місцевого самоврядування у галузі надання освітніх послуг. Усі кадрові питання навчального закладу, здійснюються органами управління освітою. Умови призначення на посаду педагогічного працівника школи в системі загальної середньої освіти визначаються в ч.2 ст.18 Закону України «Про освіту», ч.2 ст.40 Закону України «Про загальну середню освіту». Вважає, що не є конфіденційною інформацією згідно ч.2 ст.5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», персональні дані, що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, повязану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Дії відповідача з відмови у наданні публічної інформації за запитом з неправомірним віднесенням її до службової свідчать про умисні дії начальника органу управління освіти з обмеженням її прав як громадянина України, члена територіальної громади на відкритість, прозорість, доступність та гарантованість доступу до публічної інформації, порушує її конституційні права, суперечить вимогам чинного міжнародного та вітчизняного законодавства України. Враховуючи те, що відповідач не вперше відмовляє їй на запити про публічну інформацію стосовно освіти педагогічного складу Дніпрянської ЗОШ, позивач змушений звертатися до суду за відновленням своїх прав та відшкодування немайнових збитків, викликаних порушенням його прав. Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, з якого слідує, що 08.12.2017 року № 01-12/2331 відділ освіти Новокаховської міської ради надав обґрунтовану відмову на звернення та пояснює додатково, що запитувана інформація про освіту, кваліфікаційний рівень та заходи щодо підвищення кваліфікації педагогічних працівників не являється публічною та соціально-важливою. Педагогічні працівники закладів освіти не є державними службовцями та посадовими особами місцевого самоврядування. На виконання ст.10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» кожного працівника закладу загальної середньої освіти за запитом ОСОБА_1 поставлено до відома у період збирання інформації до початку її використання, які відомості до неї та з якою метою збираються, як, ким і з якою метою вони використовуватимуться, передаються чи поширюються, крім випадків, встановлених законом. На виконання ч.1 ст.43 Закону України «Про запобігання корупції» відділ освіти Новокаховської міської ради, як розпорядник інформації не розголошує і не використовує конфіденційну та іншу інформацію з обмеженим доступом, що стала відома у звязку з виконанням своїх службових повноважень та професійних обовязків, крім випадків, встановлених законом. Педагогічні працівники, зазначені в численних запитах ОСОБА_1 як до адміністрації закладу так і до відділу освіти, написали на імя директора Дніпрянської загальноосвітньої школи заяви із запереченнями про надання конфіденційної інформації, що стосується їх.

Дослідивши письмові докази, надані сторонами, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено.

З запиту ОСОБА_1 від 05.12.2017 року на адресу Новокаховського відділу освіти слідує, що вона посилаючись на Закон України «Про доступ до публічної інформації», «Про інформацію», «Про звернення громадян», просила надати вичерпну публічну інформацію про кожного з перелічених педагогічних працівників Дніпрянської ЗОШ ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 їх базову освіту (навчальний заклад, спеціальність, кваліфікація, період навчання, рік випуску), займану посаду, участь у заходах з підвищення кваліфікації за останні 6 років, дані про успішність проходження атестаційних комісій за останні 6 років, присвоєний їм кваліфікаційний рівень, згідно якого фахівець обіймає посаду та виконує службові обовязки, рішення, розпорядження, накази, тощо, згідно яких службовець обіймає займану посаду в навчальному закладі.

08.12.2017 року ОСОБА_1 відділом освіти Новокаховської міської ради № 01-12/2331 надано відповідь, в якій відмовлено позивачці в наданні запитуваної інформації з посиланням на те, що вказана інформація не є публічною інформацією. Відомості про освіту, підвищення кваліфікації, проходження атестації, присвоєння кваліфікаційного рівня та інше є персональними даними, які відповідно до ч.2 ст. 5 Закону віднесені до конфіденційної інформації про особу. Запит до володільця бази персональних даних не відповідає вимогам, визначеним у ч.4 ст.16 Закону України «Про захист персональних даних». Педагогічні працівники Дніпрянської ЗОШ 1-111 ступенів Новокаховської міської ради, зазначені у запиті ОСОБА_1 : ОСОБА_5 ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_6 надали заяви директору Дніпрянської ЗОШ про те, що вони заперечують надавати інформацію на інформаційний запит ОСОБА_1 від 09.11.2017 року. З аналогічним інформаційним запитом ОСОБА_1 зверталася до Дніпрянської ЗОШ 1-111 ступенів Новокаховської міської ради.

З Положення відділу освіти Новокаховської міської ради, затвердженого рішенням 17 сесії міської ради 7-го скликання від 10.11.2016 року № 520 вбачається, що відділ освіти Новокаховської міської ради є структурним підрозділом Новокаховської міської ради, є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, підпорядковується міському голові. Свою діяльність здійснює згідно делегованих повноважень. Відповідно до п. 6.7 цього Положення, начальник відділу освіти : погоджує призначення та звільнення з посади керівників комунальних навчальних закладів, що належать до сфери управління відділу освіти згідно чинного законодавства.

Відповідно до ст. 6, 7, 10, 22, 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації», інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше.

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.

Конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Кожна особа має право:

1) знати у період збирання інформації, але до початку її використання, які відомості про неї та з якою метою збираються, як, ким і з якою метою вони використовуються, передаються чи поширюються, крім випадків, встановлених законом;

2) доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається;

5) на відшкодування шкоди у разі розкриття інформації про цю особу з порушенням вимог, визначених законом.

Обсяг інформації про особу, що збирається, зберігається і використовується розпорядниками інформації, має бути максимально обмеженим і використовуватися лише з метою та у спосіб, визначений законом.

Розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані:

1) надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом;

2) використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом;

3) вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб;

Відмова особі в доступі до інформації про неї, приховування, незаконне збирання, використання, зберігання чи поширення інформації можуть бути оскаржені.

Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено:

1) прізвище, ім'я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації;

2) дату відмови;

3) мотивовану підставу відмови;

4) порядок оскарження відмови;

5) підпис.

Відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень:

3) безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію;

4) неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону;

7) необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом;

Особи, на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. 5.2, 5.5, 5.6, 6.1,6.2 Постанови Пленуму Вищого Адміністратвиного Суду України від 29.09.2016 року № 10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації», виходячи з положень частини першої статті 7 Закону № 2939-VI, частини другої статті 21 Закону № 2657-XII та статті 32 Конституції України конфіденційна інформація може поширюватись у таких випадках:

особа самостійно встановила випадки (порядок, умови), коли ця інформація може поширюватись (наприклад, у договорі про використання прав на комерційну таємницю);

коли особа у відповідь на прохання/пропозицію дає згоду на використання своїх конфіденційних даних. При цьому використання таких даних третьою особою здійснюється відповідно до умов наданої особою згоди;

коли закон дозволяє певним суб'єктам отримувати та використовувати конфіденційну інформацію без згоди особи. У таких випадках суб'єкт діє на виконання установлених повноважень та для досягнення визначеної мети (наприклад, отримання конфіденційної інформації в ході оперативно-розшукової діяльності або в ході проведення досудового слідства) і поширення конфіденційної інформації обмежується положеннями закону;

коли розголошення конфіденційної інформації відповідає суспільному інтересу і право громадськості знати цю інформацію переважає шкоду, яку може бути завдано особі поширенням її конфіденційної інформації. Таке поширення здійснюється відповідно до статті 29 Закону України "Про інформацію" після застосування "трискладового тесту" (додатково див. пункт 5.5).

Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина друга статті 7 Закону № 2939-VI).

Ці положення узгоджуються з положеннями частини другої статті 32 Конституції України, відповідно до якої не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Умови, за яких можливо поширити конфіденційну інформацію, також передбачені частиною першою статті 29 Закону України "Про інформацію", відповідно до якої інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення.

Вбачається, що з урахуванням положень частини другої статті 7 Закону № 2939-VI та частини другої статті 32 Конституції України суспільними інтересами (інтерес громадськості), у яких конфіденційна інформація може бути поширена, є лише інтереси національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Вимога частини першої статті 29 Закону України "Про інформацію" щодо встановлення переваги потенційної шкоди від поширення конфіденційної інформації над правом громадськості знати її відображає принцип пропорційності обмеження права, який є аспектом принципу верховенства права, передбаченого статтею 8 Конституції України і через призму якого досліджується правомірність будь-якого обмеження права, в тому числі права на отримання інформації.

Такий підхід також відповідає Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (статті 8) та практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до яких втручання у право на приватність особи можливе, якщо воно ґрунтується на законі, переслідує легітимну мету та є необхідним у демократичному суспільстві.

Аналіз вказаних положень законів свідчить, що розпорядник повинен застосовувати "трискладовий тест" - вимоги, передбачені частиною другою статті 6 Закону № 2939-VI, - з урахуванням особливостей вищевказаних положень. Застосування "трискладового тесту" в такому разі повинно здійснюватись таким чином:

1) встановлення відповідності обмеження доступу до запитуваної конфіденційної інформації одному із захищених інтересів (у справах щодо надання конфіденційної інформації, як правило, такими інтересами є захист репутації або прав інших людей, запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно);

2) встановлення можливості завдання істотної шкоди цим інтересам;

3) порівняння цієї потенційної шкоди з правом громадськості знати цю інформацію в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини. Якщо ця шкода не переважає суспільний інтерес в доступі до інформації, то конфіденційна інформація може бути розголошена і доступ до неї не може бути обмежений.

Таким чином, відмова у наданні інформації є обґрунтованою у разі, якщо розпорядник в листі вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини.

Суди повинні мати на увазі, що законами до конфіденційної віднесено, зокрема:

інформацію про національність особи, її освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адресу проживання, дату і місце народження (частина друга статті 11 Закону України "Про інформацію");

Належність запитуваної інформації до конфіденційної, таємної або для службового користування на підставі статей 7, 8, 9 Закону № 2939-VI відповідно не є єдиною достатньою підставою для обмеження доступу до неї. Обмеження доступу до конкретної інформації допускається у разі, якщо за визначенням вона є конфіденційною або таємною або для службового користування та за умови застосування сукупності вимог пунктів 1-3 частини другої статті 6 Закону № 2939-VI (частина друга статті 6, частина перша статті 8, частина перша статті 9, п. 2 частини першої статті 22 Закону № 2939-VI).

Так само лише після застосування "трискладового тесту" допустиме обмеження доступу до публічної інформації, заборона на поширення якої встановлена безпосередньо законом.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 22 Закону № 2939-VI відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою, тобто у відмові розпорядник інформації зобов'язаний обґрунтувати наявність підстав обмеження у доступі, які становлять зміст "трискладового тесту".

З відмови у доступі до публічної інформації повинно вбачатися:

1) якому з перелічених у пункті 1 частини другої статті 6 Закону № 2939-VI інтересів (далі - правомірні інтереси) відповідає обмеження, а також чому обмеження доступу відповідає зазначеному інтересу (інтересам);

2) у чому конкретно полягає шкода правомірному інтересу (інтересам); яким є причинно-наслідковий зв'язок між наданням доступу та можливим настанням шкоди; чому ця шкода є істотною; яка ймовірність настання шкоди внаслідок надання доступу до інформації (пункт 2частини другої статті 6 Закону № 2939-VI);

3) чому шкода від надання інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (пункт 3частини другої статті 6 Закону № 2939-VI) (щодо визначення суспільного інтересу див. пункт 6.4).

Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї зі згаданих трьох підстав "трискладового тесту" означає, що законних підстав для обмеження доступу до інформації немає, а відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою.

Тому якщо під час розгляду справи в суді буде з'ясовано, що відмовляючи у задоволенні запиту на інформацію розпорядник не застосовував "трискладового тесту" або застосував його лише частково, то це є підставою для визнання такої відмови розпорядника протиправною. У такому разі суд також може зобов'язати розпорядника інформації повторно розглянути запит і надати на нього обґрунтовану відповідь із застосуванням "трискладового тесту" відповідно до частини другої статті 6 Закону № 2939-VI.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про освіту», педагогічну діяльність у закладах освіти здійснюють особи, які працюють на посадах педагогічних працівників.

На посади педагогічних працівників приймаються особи, фізичний і психічний стан яких дозволяє здійснювати педагогічну діяльність та які мають освітню та/або професійну кваліфікацію, що відповідає встановленим законодавством, зокрема професійним стандартом (за наявності), кваліфікаційним вимогам до відповідних посад педагогічних працівників.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 звернулася до відділу освіти Новокаховської міської ради із запитом про надання публічної інформації інформації щодо освіти, займаних посад, даних про підвищення кваліфікації, результатів підвищення кваліфікації, кваліфікаційного рівня та надання рішень, розпоряджень стосовно зайняття посад педагогічними працівниками вчителями Дніпрянської загальноосвітньої школи 1-111 ступенів Новокаховської міської ради. У наданні інформації на запит їй було відмовлено у звязку з тим, що запитувана інформація є конфіденційною і педагогічні працівники, яких стосується зазначена інформація не надали своєї згоди на її розповсюдження.

Проте суд вважає, що дійсно інформація щодо освіти педагогічного працівника, його кваліфікаційного рівня, підвищення кваліфікації, результатів її підвищення та займаних посад стосується особи вчителя, який не є посадовою особою органу місцевого самоврядування, а працює в комунальному навчальному закладі Дніпрянська ЗОШ Новокаховської міської ради, тому є конфіденційною. тобто інформація з обмеженим доступом.

Але відділ освіти Новокаховської міської ради відмовляючи ОСОБА_1 в наданні інформації, зазначеної в запиті, не зазначив з яких підстав «трискладового тесту», вказаних в ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», інформація, яку просить надати в запиті позивачка, не може бути надана, тому відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою.

Оскільки відповідач відмовляючи у задоволенні запиту на інформацію не застосовував "трискладового тесту", тому відмова в наданні такої інформації є протиправною. З цих підстав суд вважає за необхідне вправі зобов'язати розпорядника інформації відповідача по справі повторно розглянути запит і надати на нього обґрунтовану відповідь із застосуванням "трискладового тесту" відповідно до частини другої статті 6 Закону № 2939-VI.

З цих підстав суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Позов в частині стягнення на її користь моральної щкоди, завданої необґрунтованою відмовою відповідача в наданні інформації на її запит не підлягає задоволенню, оскільки позивачкою не доведено факту заподіяння їй моральної шкоди, а поновлення її порушеного права здійснюється шляхом зобовязання відповідача повторно розглянути запит про надання публічної інформації та надати обгрунтовану відповідь із застосуванням «трискладового тесту», передбаченого Законом України «Про доступ до публічної інформації».

На підставі ст. 6, 7,10,22,24 Закону України «Про доступ до публічної інформації», п. 5.2, 5.5, 5.6, 6.1,6.2 Постанови Пленуму Вищого Адміністратвиного Суду України від 29.09.2016 року № 10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації», ст. 5-16, 262, 242-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до відділу освіти Новокаховської міської ради Херсонської області про визнання відмови у наданні публічної інформації за запитом незаконною та зобовязання надати запитувану інформацію та відшкодувати моральну шкоду задовольнити частково.

Визнати відмову відділу освіти Новокаховської міської ради в наданні публічної інформації за запитом ОСОБА_1 від 05.12.2017 року № 01-44/17 протиправною та зобовязати відділ освіти Новокаховської міської ради Херсонської області повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 05.12.2017 року, зареєстрований за № 01-44/17 та надати обґрунтовану відповідь із застосуванням «трискладового тесту», передбаченого ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.02.2018 року.

Суддя Н. В. Матвєєва