Справа № 548/43/18
Суддя: Миркушіна Н. С.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/43/18
Провадження №2-а/548/18/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2018 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання - Вовк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Полтава капітана поліції Гнітько Дмитра Олександровича, інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Полтава капітана поліції Васильєва Олега Геннадійовича, за участю третьої особи - Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції України про скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення серій: БР №502057 та серії БР №502058 від 28.12.2017 року,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Мотивує позов тим, що постановою серії БР № 502057 від 28.12.2017 року на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., за те, що 28.12.2017 року о 19 годині 25 хвилин, він керуючи автомобілем Geely MR 7180 ЗНГ номерний знак НОМЕР_1, у м. Полтава по вул. Харківське Шосе, 2 проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП.

Крім того, постановою серії БР №502058 від 28.12.2017 року на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., за те, що 28.12.2017 року о 19 годині 25 хвилин, він керуючи автомобілем Geely MR 7180 ЗНГ номерний знак НОМЕР_1, у м. Полтава по вул. Харківське Шосе, 2 не мав при собі поліса обов'язкової цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП.

Вважає, що оскаржувані постанови винесені без належного з»ясування обставин, що підлягають з»ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та не підтвердженні відповідними доказами.

Тому позивач просить поновити строк для оскарження оспорюваних постанов та скасувати постанови.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 не з»явився подав заяву про розгляд справи за його з позивачем відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує повністю та прохає їх задовольнити.

Відповідачі інспектор роти № 1 батальйону УПП у м. Полтава капітан поліції Гнітько Д.О. та інспектор роти № 1 батальйону УПП у м. Полтава капітана поліції Васильєв О.Г. в судове засідання не з»явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином були повідомлені про місце, дату та час розгляду справи.

Представник третьої особи - Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції України в судове засідання не з»явивсяз невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

Тому відповідно до ч.9 ст.205 КАС України з метою уникнення затягування розгляду справи, суд має право розглядати справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституцією України закріплено норму щодо обов'язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

З копії оскаржуваної постановиінспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Полтава капітана поліції Гнітько Дмитра Олександровичасерії БР № 502057 від 28.12.2017 року вбачається, що позивач 28.12.2017 року о 19 годині 25 хвилин, у м. Полтава по вул. Харківське Шосе, 2 керуючи автомобілем Geely MR 7180 ЗНГ номерний знак НОМЕР_1, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП та на підставі даної норми на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

У п. 8.7.3ПДР України затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 № 1306 вказано, що сигнали світлофора мають такі значення: а) зелений дозволяє рух;в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу.

Крім того з копії оскаржуваної постановиінспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Полтава капітана поліції Васильєва Олега Геннадійовичасерії БР № 502058 від 28.12.2017 року вбачається, що позивач 28.12.2017 року о 19 годині 25 хвилин, у м.Полтава по вул. Харківське Шосе, 2 керував автомобілем Geely MR 7180 ЗНГ номерний знак НОМЕР_1, не мав при собі поліса обов'язкової цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП.

У п. 2.1ПДР України затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 № 1306 вказано, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно зі ст.9 КпАП України адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за

конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Здійснюючи розлогий аналіз ч.4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності та рівноправності сторін у судочинстві - обов'язок доведення законності застосування адміністративного стягнення, лежить на органі (посадовій особі), який виніс оскаржуване рішення.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто суть частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зводиться до того, що безпосередньо в судовому засіданні відповідач, суб»єкт владних повноважень, повинен довести правомірність своїх дій.

Разом з тим, у матеріалах справи, як довід щодо вчинення позивачем адміністративних правопорушень наявні лише оскаржені постанови.

Однак, такі постанови розкривають лише суть вчинених дій та заходи реагування щодо них, проте аж ніяк не слугують доказом в адміністративній справі, оскільки приймаються на підставі узагальнення та оцінки суб»єктом владних повноважень усіх доказів в адміністративній справі, що свідчать про наявність чи відсутність у діях особи ознак адміністративного правопорушення.

Відповідачами всупереч наведеному не надано суду будь-яких доказів у справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких була винесено оскаржувані постанови, а також в постановах не наведено доказів, на яких ґрунтуються висновки про вчинення особою адміністративних правопорушень, та не зазначено мотивів відхилення доводів висловлених позивачем.

Дотримання усіх вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо розгляду адміністративних справ належними доказами не підтверджено. Відтак, факт виконання суб'єктами владних повноважень вимог процесуального законодавства, а отже і правомірності прийнятих рішень відповідачами не наведено, з огляду на відсутність доказів у матеріалах справи та не представлення їх суду для вивчення та оцінки в ході розгляду справи.

Оскільки законодавство України чітко не гарантує презумпцію невинуватості у справах про адміністративні правопорушення, Конституційний суд України (Справа № 1-34/2010) визнав, що презумпція невинуватості поширюється на справи про адміністративні правопорушення.

Таким чином, вина позивача у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122 ч.2, 126 ч.1 КУпАП не доведена, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає достовірними обставини, повідомлені позивачем і жодним чином не спростовані відповідачами. За таких обставин, оцінивши всі зібрані по справі докази, враховуючи обов»язок суб'єкта владних повноважень доводити суду правомірність прийнятого ним рішення, вчинених дії чи бездіяльності, суд приходить до висновку про протиправність постанов про адміністративні правопорушення і з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача оскаржувані постанови підлягають скасуванню, а справи про адміністративні правопорушення закриттю.

У відповідності до вимоги ст. 289 КУпАП України «Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови».

Оскільки, оскаржувані постанови відповідачами вручені позивачу на місці їх винесення 28.12.2017 року і оскаржені позивачем 09.01.2018 року, тобто в наступний робочий день за днем коли закінчився десятиденний строк 07.01.2018 року, оскільки 07.01.2018 року та 08.01.2018 року вихідні дні, то суд вважає, що позивачем по даній справі не пропущено строк для оскарження постанов.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вони ґрунтуються на законі і підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 245, 251, 257, 258, 268, 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 6,9, 20, 77, 78, 90, 209, 242, 243, 244, 246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Полтава капітана поліції Гнітько Дмитра Олександровича, інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Полтава капітана поліції Васильєва Олега Геннадійовича, за участю третьої особи - Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції України про скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення серій: БР №502057 та серії БР №502058 від 28.12.2017 року,- задовольнити частково.

Постанову інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Полтава капітана поліції Гнітько Дмитра Олександровичасерії БР № 502057 від 28.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, як протиправну.

Закрити провадження по адміністративній справі за відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанову інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Полтава капітана поліції Васильєва Олега Геннадійовичасерії БР № 502058 від 28.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП скасувати, як протиправну.

Закрити провадження по адміністративній справі за відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст. 286 КАС України та розділом ІІІ глави 1 КАС України протягом 10 днів до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 30.01.2018 року.

Головуючий: