Справа № 756/6174/17
Суддя: Тітов М. Ю.
Дата ухвалення: 2018-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

02.02.2018 Справа № 756/6174/17
№756/6174/17
№2-а/756/42/18
РІШЕННЯ

Іменем України

02 лютого 2018 року Оболонський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Тітова М.Ю.
за участю секретаря Лісовенка О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивує тим, що він з 28.12.1981 по 23.12.1983 проходив військову службу в складі діючої армії в період бойових дій та виконував інтернаціональний обов`язок в Республіці Афганістан. Під час виконання службових обов`язків в Афганістані в 1983 році позивач отримав осколочні поранення голови (контузію головного мозку), спини та правої нижньої кінцівки. 12.11.2013 позивачу було встановлено другу групу інвалідності, причиною інвалідності визнано поранення, пов`язані з виконання службових обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. У грудні 2015 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про виплату йому одноразової допомоги у зв`язку із пораненнями, отриманими ним під час проходження військової служби, що призвели до встановлення йому інвалідності. Проте у виплаті грошової допомоги позивачу було відмовлено та повернуто подані ним документи. Такі дії відповідачів позивач вважає протиправними та такими, що порушують його право як інваліда війни на соціальний захист з боку держави.
Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо повернення на доопрацювання поданих ним документів для призначення та виплати одноразової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби під час бойових дій в Демократичній Республіці Афганістан, та не призначення йому одноразової грошової допомоги у розмірі 30-місячного грошового забезпечення у відповідності до ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції від 09.06.2013) та п.п. 2 п. 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499; зобов`язати Міністерство оборони України призначити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 30-місячного грошового забезпечення у відповідності до ч.2 ст. 6 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції від 09.06.2013) та п.п. 2 п. 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499, та перерахувати Київському міському військовому комісаріату для подальшої виплати позивачу; та зобов`язати Київський міський військовий комісаріат здійснити виплату грошових коштів у розмірі 30-місячного грошового забезпечення у відповідності до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції від 09.06.2013) та п.п. 2 п. 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499.
Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.
Від представника Міністерства оборони України Пустолякова Є.Д. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову. Вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано належних документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Київський міський військовий комісаріат явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач у період з 01.10.1981 по 28.12.1983 проходив службу в Радянській армії, в тому числі з 28.12.1981 по 23.12.1983 приймав участь у бойових діях в Афганістані у складі військової частини № НОМЕР_1 .
Згідно з даними довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 0071515 від 14.11.2013 при первинному огляді позивачу була встановлена з 12.11.2013 друга група інвалідності у зв`язку із пораненням (контузією), пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, на строк до 12.12.2015 (а.с. 15).
Відповідно до даних довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 0432834 від 26.11.2015 при повторному огляді позивачу була встановлена друга група інвалідності, внаслідок поранення (контузії), захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, на строк до 01.12.2017 (а.с. 16).
Позивач звернувся з відповідним пакетом документів до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про виплату йому одноразової допомоги у зв`язку із пораненнями, отриманими ним під час проходження військової служби, що призвели до встановлення йому інвалідності ІІ групи.
Листом від 24.02.2016 Київський міський військовий комісаріат повідомив позивача про те, що він не має права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки дія постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 та нової редакції Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на нього не поширюється. На вимогу позивача відповідач пакет документів ОСОБА_1 направив на розгляд комісії щодо виплати одноразової грошової допомоги Департаменту фінансів Міністерства оборони України.
Розглянувши подані позивачем документи, комісія дійшла висновку про необхідність їх повернення на доопрацювання до Київського міського військового комісаріату, оскільки в наданих матеріалах відсутні підтвердження настання інвалідності під час проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби.
Частиною 5 ст.17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів іх сімей.
Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації .
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій,що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції від 09.06.2013, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно до пункту 3 Порядку, затвердженого вказаною вище Постановою № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно з пунктом 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 28.05.2008 №499, одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, - у розмірі 30-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи.
Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визначення поранення (контузії, травми або каліцтва); копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження; довідку медико соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.
Відповідно до пункту 11 Положення про військові комісаріати, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 № 389 районні, об`єднані районні, міські, об`єднані міські військові комісаріати, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення готують документи, необхідні для виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців Збройних Сил, а також військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори.
За змістом пункту 7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 28.05.2008 № 499, рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги приймає головний розпорядник коштів.
Позивачу з 12.11.2013 встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із пораненнями, отриманими ним під час виконання обов`язків військової служби при перебуванні в Республіці Афганістан.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження настання інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, позивачем були подані усі необхідні документи, передбачені Порядком № 449, який діяв на день встановлення йому інвалідності, а тому позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 30-місячного грошового забезпечення.
Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доказів щодо правомірності своєї відмови в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги відповідачами не надано.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що дії відповідачів щодо повернення позивачу документів є протиправними, суперечать вимогам Закону та порушують права позивача, а тому позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
З викладеного, керуючись ст.ст. 241-246, 250 КАС України, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо повернення на доопрацювання поданих ОСОБА_1 документів для призначення та виплати одноразової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби під час бойових дій в Демократичній Республіці Афганістан, та не призначення йому одноразової грошової допомоги у розмірі 30-місячного грошового забезпечення у відповідності до ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції від 09.06.2013) та п.п. 2 п. 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499.
Зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 30-місячного грошового забезпечення у відповідності до ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції від 09.06.2013) та п.п. 2 п. 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499, та перерахувати Київському міському військовому комісаріату для подальшої виплати ОСОБА_1 .
Зобов`язати Київський міський військовий комісаріат здійснити виплату грошових коштів у розмірі 30-місячного грошового забезпечення у відповідності до ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції від 09.06.2013) та п.п. 2 п. 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: М.Ю. Тітов