Справа № 804/8821/17
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2018 року Справа № 804/8821/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення атестаційної комісії, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -
26 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії № 32 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про результати атестування ОСОБА_2, старшого лейтенанта поліції, інспектора сектору превенції Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, а саме що він займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, що прийняте 27 листопада 2017 року та оформлене протоколом № 18/5995, визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області "По особовому складу" від 18 грудня 2017 року № 376 о/с в частині звільнення ОСОБА_2, старшого лейтенанта поліції, інспектора сектору превенції Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність) з 18 грудня 2017 року; поновити ОСОБА_2 на посаді інспектора сектору превенції Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 19 грудня 2017 року, рішення про поновлення на роботі піддати негайному виконанню; зобов'язати Головне управління Національної поліції у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 19 грудня 2017 року по день поновлення на посаді.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що на підставі наказу начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - ГУНП) від 29.06.2017 р.№ 2732 «Про проведення атестування поліцейських ГУНП» (далі - Наказ) було проведено стосовно позивача атестування, за результатами, якої 27 листопада 2017 року Атестаційна комісія Головного управління Національної поліції Дніпропетровській області № 32 зробила Висновок про невідповідність позивача займаній посаді зі звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, оформлене протоколом від 27.11.2017 № 18/5995. Крім того, зазначив, що питання про службову невідповідність поліцейського можна порушувати лише в тому разі, коли ще до проведення його атестування мали місце конкретні факти, в тому числі підтверджені матеріалами службового розслідування, які б вказували на службову невідповідність поліцейського. Позивач вважає, що рішення Атестаційної комісії протиправним внаслідок необґрунтованості та таким, що підлягає скасуванню, оскільки приймаючи рішення не надала оцінки висновкам прямого керівника, відсутності дисциплінарних стягнень, проходження тестуванню з достатньою кількості балів. Відповідачем прийнято Наказ по особовому складу від 18.12.2017 р. № 376 о/с про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_2 з 18.12.2017 р. за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" через службову невідповідність на підставі Атестаційного листа, чим було порушено конституційне право позивача на працю, яке закріплено ст. 43 Конституції України.
Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що рішення про проведення атестування згідно з ч. 4 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 4 розділу І Інструкції приймає голова Національної поліції України, керівники органів поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими актами законодавства України призначаються на посади їх наказами. Згідно п. 14 Положення про Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, затвердженого наказом голови Національної поліції України від 06.11.2015 року № 20 керівник Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області наділений правом призначати на посаду та звільняти з посад, як поліцейських так і керівників відокремлених структурних підрозділів Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Указана норма права свідчить про те, що керівник Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області наділений правом на прийняття відповідного рішення. Крім того, відповідач зазначив, що атестаційні комісії є колегіальним органом, що створені керівником поліції для надання допомоги у проведенні незалежного та незаангажованого визначення відповідності посадам поліцейських, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність як то передбачено частинами 1, 2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію». Свої рішення атестаційні комісії, як то передбачено п. 18 розділу 1V Інструкції, приймають більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії, з певною свободою розсуду, коли обирається з декількох юридично допустимих рішень, визначених у п. 15 розділу IV Інструкції, те, яке комісія вважає кращим за даних обставин, що в свою чергу свідчить про наявність в атестаційних комісії дискреційних повноважень при прийнятті рішень за результатами атестування поліцейських на підставі всебічного розгляду зібраних матеріалів на особу та проведення з ним співбесіди. Представник відповідача зазначив, що відповідно до Інструкції, атестування поліцейських проводиться у два етапи - тестування та співбесіда. На підставі зазначеної Інструкції позивач пройшов тестування, за результатами якого отримав за тестом на загальні здібності та навички - 25 балів з 60, та за тестом на знання законодавчої бази - 33 балів з 60. В ході проведення співбесіди позивачу ставились питання щодо правил застосування вогнепальної зброї, хто є Головою Національної поліції України, щодо основних обов'язків поліцейського, питання про функціональних обов'язків позивача; строків розгляду звернення громадян, визначення терміну «поліцейський», принципів діяльності поліції; щодо прав громадян при притягненні до адміністративної відповідальності. З восьми питань на два з них ОСОБА_2 відповів не в повній мірі, на інші шість не відповів взагалі. Враховуючи, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу, який був виданий з дотриманням Закону України «Про Національну поліцію», був атестаційний лист ОСОБА_2 та протокол № 18/5995 від 27.11.2017 року, представник відповідача вважає звільнення позивача правомірним та просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю (а.с. 30-35).
Позивач та його представник повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, заяву про відкладення розгляду справи суду не направив.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
А тому, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи наведене, у зв'язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.
Дослідивши письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 07 квітня 1997 року по 11 грудня 2000 року та з 31 березня 2003 року по 06 листопада 2015 року проходив службу у військових та органах внутрішніх справ.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1 о/с від 07.11.2015 відповідно до пунктів 9 та 12 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», з 07 листопада 2015 року було призначено як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ, ОСОБА_2 Володимировича Миколайовича інспектора (патрульна поліція) Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, присвоївши йому в порядку переатестування спеціальне звання «старший лейтенант поліції» на підставі п. 12 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 351 о/с від 09.12.2016 року позивача звільнено зі служби в поліції з 09 грудня 2016 року на підставі пункту 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність).
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 285 о/с від 11.09.2017 року позивача поновлено на службі в поліції на посаді інспектора (патрульна поліція) Синельниківського відділу поліції, з 9 грудня 2016 року на підставі заяви від 07 вересня 2017 року та постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2017 року (а.с. 39).
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 2731 від 29.06.2017 р. затверджено персональний склад атестаційної комісії № 32 для проведення атестації поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (а.с. 43).
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 2732 від 29.06.2017 р. прийнято рішення про проведення атестації поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та підпорядкованих підрозділів (а.с. 42).
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 18.09.2017 року № 289 о/с переміщено на посаду (у звязку з проведення реорганізації) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 Володимировича Миколайовича інспектором сектору превенції Синельниківського відділу поліції, звільнивши з посади інспектора (патрульна поліція) того ж відділу поліції, присвоївши спеціальний жетон (0129465), з 3 січня 2017 року. Підстава: наказ ГУНП від 1 листопада 2016 року № 3277 та рапорт ОСОБА_2 від 18 вересня 2017 року(а.с. 40).
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 18.12.2017 року № 376 о/с позивача звільнено зі служби в поліції з 18 грудня 2017 року на підставі пункту 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) (а.с. 41).
Заступником начальника сектору превенції Синельниківського відділу поліції старший лейтенант поліції складено атестаційний лист на ОСОБА_2, від 23 листопад 2017 року, в якому зазначено, що після поновлення на службі на посаді інспектора сектору превенції Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 11.09.2017 року, позивач вів аналітичну роботу в секторі превенції, здійснює облік та аналіз адміністративно-штрафної практики підрозділу, здійснював охорону громадського порядку під час масових заходів, склав 11 адміністративних матеріалів. Накази, інструкції, інші нормативні акти, що регламентують діяльність на посаді, вивчив і правильно використовує їх у своїй повсякденній роботі. У стройовому відношенні підтягнутий. Правил носіння однострою не порушує. За висновком прямого керівника, викладеному в атестаційному листі ОСОБА_2 відповідає займаній посаді (а.с. 47 зворот).
27.11.2017 року атестаційна комісія № 32 ГУНП в Дніпропетровській області провела співбесіду з позивачем, про що складено протокол засідання № 18/5995. У даному протоколі зазначено висновок комісії - "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність" (а.с. 17).
В атестаційному листі позивача у розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії) також зроблено висновок: займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (а.с. 47, зворотній бік).
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 376 о/с від 18.12.2017 року позивача звільнено зі служби в поліції з 18 грудня 2017 року, на підставі пункту 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) (а.с. 18).
Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить із наступного.
Відповідно до частини 2 статті 57 Закону України «Про національну поліцію», атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.
Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Інших випадків проведення атестації поліцейських Законом не передбачено.
Як вбачається з наказу № 2732 від 29.06.2017 року підставою для проведення атестування поліцейських та підпорядкованих підрозділів, які за висновками атестування займаній посаді не відповідають, підлягають звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, але постановами суду зазначені рішення атестаційних комісій скасовані.
Відповідно до частини 4 статті 57 Закону України «Про національну поліцію», рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.
Частиною 2 статті 57 Закону України «Про національну поліцію» визначений вичерпний перелік підстав для проведення атестування поліцейських та кожна з цих підстав пов'язана з проходженням особою служби на конкретній посаді. Прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та проведення атестації може мати місце у виключних випадках та носити індивідуальний характер, обумовлене просуванням по службі або неналежним виконанням службових обов'язків. Зокрема атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність повинно бути зумовлене існуванням реальних приводів для звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення порядку несення служби тощо. Метою атестації для вирішення питання переміщення особи на нижчу посаду або звільнення є з'ясування можливості в той чи інший спосіб залишити особу на службі або, як крайній захід, звільнення зі служби.
Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення про проведення атестування повинно носити індивідуальний характер, з посиланням на конкретний пункт частини 2 статті 57 Закону України «Про національну поліцію», як на підставу атестування. Такого рішення відносно ОСОБА_2 не приймалось, більш того, не існувало підстав, передбачених частиною 2 статті 57 Закону України «Про національну поліцію», для його атестування.
Суд зазначає, що позивача було поновлено на посаді 11.09.2017 року на посаді, а Наказ № 2732 відповідача про проведення атестування позивача прийнято 29.06.2017 року, за результатами, якого було прийнято висновок та оскаржуваний наказ про звільнення позивача з посади.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь в процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені ч. 2 ст. 57 Закону № 580-VIII. При цьому в наказі або в списках щодо кожної особи повинні бути наведені індивідуальні підстави для проведення його атестації.
Позивач не підлягав включенню до списку поліцейських, які підлягають атестації оскільки не надано доказів на підтвердження того, що він мав призначатись на вищу посаду, переміщуватись на нижчу посаду, щодо нього виявлені ознаки службової невідповідності та видавався наказ про проведення атестації ОСОБА_2, з посиланням на конкретний пункт частини 2 статті 57 Закону України «Про національну поліцію».
Відповідач, суб'єкт владних повноважень, провівши атестування позивача без необхідних передумов, не маючи для цього законних приводів, вийшов за межі наданих повноважень.
Крім того, відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про професійний розвиток працівників" атестуванню не підлягають, зокрема, працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.
Вирішуючи спір суд зазначає, що згідно частин 1 3 статті 57 Закону України «Про національну поліцію» атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від № 2732 від 29.06.2017 року було призначено проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Разом з цим суд зазначає, що відповідачем не надано наказу який би слугував підставою проведення атестування позивача із зазначенням необхідності та підстав атестування, який є обовязковою умовою для проведення атестування поліцейського у відповідності до вимог статті 57 Закону України «Про національну поліцію» .
Порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України (далі - органи поліції) з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, визначається Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1465 від 17.11.2015р. (далі Інструкція).
Пунктом 1 розділу IV Інструкції передбачено, що організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають: створення атестаційних комісій; складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню; визначення дати, часу і місця проведення засідання комісії; розміщення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідних органів поліції оголошень про набір до атестаційної комісії; доведення до поліцейських інформації про проведення атестування, у тому числі шляхом розміщення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідного органу поліції інформації про час та місце проведення атестування.
Відповідно до пункту 5 розділу I Інструкції атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.
Положеннями пунктів 10-13 розділу IV Інструкції передбачено, що з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.
За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.
На підставі вказаних пунктів Інструкції позивач пройшов тестування, за результатами якого отримав за тестом на загальні здібності та навички - 25 балів з 60, та за тестом на знання законодавчої бази - 33 балів з 60.
Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування. За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.
Приписами пункту 15 розділу IV Інструкції встановлено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.
Відповідно до пункту 16 розділу IV Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).
Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

З огляду на зазначені норми права, суд зазначає, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до характеристики складеної безпосереднім керівником позивач, охарактеризований з позитивної сторони зауважень до виконання службових обовязків не отримував.

З протоколу вбачається, що атестаційна комісія в порушення вимог статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 16 розділу IV Інструкції №1465, не проводила глибокого і всебічного вивчення документів особової справи позивача, не аналізувала повноту виконання позивачем функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показників службової діяльності, професійних якостей, не враховувала наявність заохочень та дисциплінарних стягнень тощо.

Також, приймаючи рішення атестаційна комісія не надала оцінку висновкам прямого керівника позивача, не обґрунтувала непогодження із позитивним висновком. Оскільки докази мають відповідати критеріям належності та допустимості, мотиви прийняття рішення мають бути викладені в самому рішенні, і не можуть бути в подальшому пояснені членами атестаційної комісії.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що позивач на момент його включення до списку осіб, що підлягають атестації, належним чином виконував свої службові обов'язки, до дисциплінарної відповідальності не притягувалась, отже, будь-які ознаки службової невідповідності його займаній посаді були відсутні.

Таким чином, відповідачем, на якого покладено обов'язок доказування, не доведено, що позивач підлягав атестації та, відповідно, включенню до списку поліцейських, які підлягають атестації, оскільки не наведено підстав для проведення її атестації, що передбачені частиною другою статті 57 Закону № 580-VІІІ, та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, ознаки службової невідповідності.

При цьому, суд зауважує, що закріплена у частині 1 статті 57 Закону № 580-VІІІ мета атестування не може виступати самостійною і достатньою підставою для проведення атестування поліцейського, з метою визначення можливості його звільнення через службову невідповідність, без наявності конкретних передумов (порушення порядку і правил несення служби тощо) для призначення атестування.

Висновки атестування в такому випадку можуть носити лише аналітичний, інформаційний характер і не можуть використовуватись органами Національної поліції України, як підстава для звільнення особи.

Водночас, правові наслідки для позивача може мати результат вчинених суб'єктом владних повноважень дій, а не сам процес вчинення дій.

За викладених обставин, зважаючи на відсутність у відповідача передбачених ч. 2 ст. 57 Закону № 580-VІІІ підстав для проведення атестування ОСОБА_2, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у супереч вимогам закону, провівши таке атестування та прийнявши рішення (висновок) Атестаційної комісії № 32 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, оформлене протоколом від 27.11.2017 року № 18/5995 про службову невідповідність ОСОБА_2, що стало підставою для звільнення його зі служби в поліції на підставі пункту 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність).

При цьому, суд зазначає, що порушення відповідачем вимог діючого законодавства щодо неможливості проведення атестації поліцейського без наявності підстав, передбачених ч.2 ст. 57 Закону № 580-VІІІ, є самостійною і достатньою підставою для визнання протиправними юридично значимих рішень, прийнятих суб'єктом владних повноважень на підставі такого рішення (висновку) атестаційної комісії і виключає подальшу перевірку судом додержання законодавства при проведенні процедури самої атестації та правомірності висновків такої атестації по суті, оскільки останнє вже не може впливати на правове вирішення спору.

За таких обставин, суд не досліджує питання, які стосуються дотримання відповідачем порядку проведення атестації позивача та правомірності висновків атестаційної комісії, прийнятих за результатами цієї атестації.

Крім того, суд зауважує, що рішення атестаційної комісії, викладений як в протоколі засідання комісії, так і в атестаційному листі, не може виступати самостійним предметом оскарження як процедурний акт, який не несе в собі негативних наслідків для позивача, а лише виступає підставою для прийняття юридично значимого рішення, в даному випадку - наказу про звільнення, який і виступає предметом спірних правовідносин у цій справі.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду від 06.06.2017 р. у справі К/800/34707/16.

У зв'язку з чим, належним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Дніпропетровській області № 376 о/с від 18.12.2017 року «По особовому складу» в частині звільнення старшого лейтенанта поліції, інспектора сектору превенції Синельниківського відділу поліції, зі служби в поліції на підставі пункту 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність), та поновлення його на посаді.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на те, що позивачку було протиправно звільнено зі служби в поліції, він підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого її було протиправно звільнено, а саме: на посаді старшого лейтенанта поліції, інспектора сектору превенції Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Визначаючи суму та строки грошового забезпечення, що підлягають відшкодуванню позивачу, за час вимушеного прогулу, суд виходить із норм «Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року №260, згідно пункту 15 розділу І якого у разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно.

Відповідно пункту 23 розділу І Порядку днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Враховуючи викладені норми, суд вважає, що останнім днем служби є дата, що визначена в наказі, а саме, звільнений з 18.12.2017 року, тобто 18.12.2017 року є останнім днем служби позивача за який йому виплачено грошове забезпечення, тому розрахунок та виплата грошового забезпечення за час вимушеного прогулу має здійснюватись з 19.12.2017 року.

Згідно пункту 6 розділу ІІІ Порядку поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у звязку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

На підставі довідки № 966 від 19.01.2018 року, наданої суду ГУ НП в Дніпропетровській області, грошове забезпечення інспектора Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 у місячному розмірі станом на день звільнення складало:

- посадовий оклад: 2400 грн.;

- оклад за спеціальним званням: 1600 грн.;

- надбавка за стаж служби в поліції: 1600,00 грн.;

Разом розмір місячного грошового забезпечення становить 5600,00 грн.

Середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_2 станом на 18.12.2017 року становить 180,64 грн.

Суд розраховує суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у період з 19.12.2017 року по 13.02.2018 року день прийняття рішення судом про скасування наказу про звільнення позивача. Кількість днів у цей період склала 57 днів (13 днів у грудня 2017 року, 31 день у січні 2018 року та 13 днів у лютому 2018 року).

Сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, що підлягає виплаті позивачу складає 10296,48 грн. (57 днів вимушеного прогулу х 180,64 грн. середньоденне грошове забезпечення), яка підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць (пункт 2); поновлення на посаді у відносинах публічної служби (пункт 3).

Таким чином, постанова суду в частині поновлення позивача на посаді та виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення атестаційної комісії, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 376 о/с від 18 грудня 2017 року «По особовому складу» в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 інспектора сектору превенції Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність) з 18 грудня 2017 року.

Поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на посаді інспектора сектору превенції Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 18 грудня 2017 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 (РНОКПП-) заробітну плату за час вимушеного прогулу з 19 грудня 2017 року по 13 лютого 2018 року у розмірі 10296,48 грн. (десять тисяч двісті девяносто шість гривні) 48 копійок, без урахування податків та зборів.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині поновлення на посаді ОСОБА_2 та стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 5600,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1