Справа № 200/14965/17(2-а/200/1136/17)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2018 рокусправа № 200/14965/17(2-а/200/1136/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Кругового О.О.

судді: Чепурнова Д.В. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2017 року, (суддя суду першої інстанції Т.В Шевцова), ухвалену в письмовому провадженні в м. Дніпро, за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 6 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпрі рядового поліції Симоненко Вікторії Анатоліївни про визнання протиправною та скасування постанови -

в с т а н о в и в :

04 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: скасувати постанову інспектора патрульної поліції 6-ї роти 2-го батальйону рядового поліції Симоненко Вікторії Анатоліївни ЕАА №157930 від 03.09.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що оскаржувану постанову відповідачем було прийнято із порушенням вимог чинного законодавства, а саме справу про адміністративне правопорушення було розглянуто на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу. Також, відповідачем порушено порядок розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення в частині забезпечення особі, яка притягається до відповідальності права на правову допомогу та на ознайомлення з матеріалами справи. Вказаним, як зазначає позивач, суттєво порушені його права, відтак постанова підлягає скасуванню в судовому порядку.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено: постанову серії ЕАА №157930 від 03 вересня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП скасовано, провадження у справі закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, вважаючи що постановою суду вирішено питання щодо його прав та інтересів, реалізуючи своє право визначене ч. 1 ст. 293 КАС України, звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач діяв в порядку та в межах повноважень визначених Законом. Так, позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за керування транспортним засобом, яким він не міг права керувати, що є порушенням передбаченим ч. 3 ст. 126 КУпАП. Відповідачем було правомірно розглянуто справу на місці вчинення правопорушення, складено постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Відтак, в діях відповідача відсутня протиправність, а оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому він зазначає, що на його думку, апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, оскільки подана поза межами строків на апеляційне оскарження. Також, позивач зазначає, що по справі щодо позбавлення його прав на керування транспортним засобом прокуратурою Дніпропетровської області слідчим в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління Саляком А.Б. ведеться досудове розслідування ЄРДР №0000021 з кваліфікацією ч. 2 ст. 365, 367, 371 КК України. Також, планується перегляд справи за нововиявленими обставинами. Крім того, як зазначає позивач заявником апеляційної скарги невірно тлумачиться норма ч. 1 ст. 276 КУпАП, так, позивач зазначає, що без складання протоколу про адміністративне правопорушення може розглядатись справа лише в разі, якщо особа не заперечує проти вчинення правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03 вересня 2017 року інспектором патрульної поліції 6 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпрі рядового поліції Симоненко Вікторією Анатоліївною було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №157930, яким до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 510 грн..

Постановою зазначено, що 03.09.2017 року о 10:26 в м. Дніпро, проспект Пушкіна 77б, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 1102 НОМЕР_1 без права керування транспортним засобом в порушення п. 2.1 «а» ПДР, водій позбавлений права керувати автомобілем на підставі рішення суду від 03.04.2017 року на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважаючи оскаржувану постанову серії ЕАА №157930 від 03 вересня 2017 року протиправною позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено порядок розгляду адміністративної справи та прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки справу розглянуто безпосередньо на місці вчинення правопорушення, без складання протоколу, також не надано суду доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тому достатніми є підстави для визнання протиправними дій та скасування оскаржуваної постанови.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції мають право розглядати справи про адміністративнеправопорушення передбачене ст. 126 даного кодексу, а також накладати адміністративні стягнення.

Частиною ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленої права керування транспортними засобами у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимоги до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено ст.. 283 КУпАП.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, у відповідності до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, суд зазначає, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, якими, відповідно до ст..251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, в матеріалах справи наявний відеозапис з місця події (а.с. 21), який було досліджено судом апеляційної інстанції.

Як вбачається з відеозапису, позивач, який керував транспортним засобом ЗАЗ 1102, н.з. НОМЕР_1, на вимогу відповідача довгий час не надавав документів, що посвідчують право керувати транспортним засобом відповідної категорії. Поводився зухвало, після тривалої сперечки зі співробітниками поліції надав посвідчення водія, страховий поліс, та інші документи на автомобіль.

Під час перевірки документів водія співробітниками було з'ясовано, що згідно постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2017 року, яке набрало законної сили 27 квітня 2017 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. та позбавлено його права на керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Позивач в ході розмови зі співробітниками поліції зазначив, що про рішення суду він знає, однак вважає його незаконним та оскаржує його, в тому числі подав заяву до органів прокуратури.

До матеріалів справи заявником апеляційної скарги долучені копії судових рішень у справі №204/1077/17, роздруковані з єдиного реєстру судових рішень, а саме копію постанови Красногвардійсного районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2017 року про визнання позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлення права керувати транспортними засобами, копію ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2017 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення а постанови Красногвардійского районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2017 року - без змін, копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 27 липня 2017 року про відмову у відкритті касаційного провадження у справі за касаційної скаргою ОСОБА_1.

Судом за допомогою повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень, було досліджено зазначені рішення суду, та встановлено, що до відповідальності у вигляді накладення штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння було притягнуто саме позивача у даній справі - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

Отже, встановлені обставини справи свідчать, що станом на 03 вересня 2017 року позивач був позбавлений права керувати транспортними засобами на підставі рішення суду від 03.04.2017 року, яке набрало законної сили за наслідками апеляційного перегляду 27 квітня 2017 року.

Суд зазначає, що судове рішення, яке набрало законної сили є обов'язковим для виконання на всій території України.

Однак, в супереч вимог Закону, позивач не маючи права на керування транспортними засобами з 03 квітня 2017 року, 03 вересня 2017 року протиправно в м. Дніпро, проспект Пушкіна 77б керував транспортним засобом ЗАЗ 1102 НОМЕР_1, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відтак, враховуючи те, що адміністративне порушення, допущене позивачем, підтверджено належними та допустимими доказами, зокрема відеоматеріалами з місця події, та судовими рішеннями у справі №204/1077/17, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за правопорушення передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП відповідає вимогам Закону, та підстави для її скасування - відсутні.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити про помилковість доводів позивача про наявність в діях відповідача з приводу розгляду справи на місці події, та винесення постанови без складання протоколу, ознак протиправності, з огляду на наступне.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначив, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Конституційний Суд України у пункті 2.3 мотивувальної частини вказаного рішення зазначив, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Проте, вказане Рішення Конституційного Суду України ухвалено до внесення змін до законодавства про адміністративні правопорушення Законом України від 14.07.2015 №596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», яким розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративні правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до частин 2-4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, зокрема передбачених статтею 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на місці вчинення такого правопорушення без скаладання протоколу.

Стосовно доводів позивача про те, що слідчим в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління Саляком А.Б. ведеться досудове розслідування ЄРДР №0000021 з кваліфікацією ч. 2 ст. 365, 367, 371 КК України, а також планується перегляд справи за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції зазначає, що сам факт порушення досудового розслідування стосовно службових осіб УПП в м. Дніпрі ДПП, а також прагнення позивача вжити заходів для майбутнього перегляду судового рішення про позбавлення його права керувати автомобілем за нововиявленими обставинами не спростовуються того, що 03 вересня 2017 року він керував транспортним засобом без права на таке керування та не створює підстав для скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Також доводи позивача щодо порушення заявником апеляційної скарги строків на апеляційне оскарження постанови, з огляду на те, що позивач 14 листопада 2017 року подавав до УПП в м. Дніпрі копію постанови суду першої інстанції для внесення її до бази даних, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 186 КАС України ( в редакції КАС станом на час прийняття оскаржуваної постанови) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Тобто, з огляду на приписи ст. 186 КАС України, в разі якщо постанову суду першої інстанції прийнято в порядку письмового провадження, строк на апеляційне оскарження обраховується з моменту отримання заявником копії постанови.

Суд апеляційної інстанції вважає, що під моментом отримання копії постанови суду першої інстанції слід розуміти момент отримання поштою або нарочно завіреної належним чином судом екземпляру копії судового рішення учасника судового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову суду було прийнято судом в порядку письмового провадження, до апеляційної скарги заявником подано копію оскаржуваної постанови із відбитком штампу про її вхідну реєстрацію Управлінням ПП в м. Дніпрі ДПП 05 грудня 2017 року, також в матеріалах справи міститься заява представника УПП в м. Дніпрі Шахової А.О. в якій представник розписалась в отриманні копії постанови нарочно в приміщенні суду 05.12.2017 року(а.с.31).

Як вбачається з наданої до матеріалів справи копії заяви позивача про внесення до бази даних інформації про постанову суду від 18.10.2017 року, вона була подана Начальнику УПП в м. Дніпрі 14 листопада 2017 року. Між тим, в зазначеній заяві не вказано про те що разом з заявою Начальнику УПП у м. Дніпрі подається завірена належним чином копія постанови суду першої інстанції, відсутнє в матеріалах справи також і доручення суду на вручення позивачем завіреної належним чином копії постанови суду першої інстанції Управлінню патрульної поліції в м. Дніпрі. З наданої позивачу відповіді вбачається, що його заяву розглянуто в порядку звернення громадян, а інформацію стосовно постанови суду у справі 200/14965/17 внесено до бази даних ІАС, однак з зазначеної відповіді не вбачається того, чи було отримано управлінням екземпляр завіреної належним чином копії постанови суду першої інстанції.

Враховуючи те, що ст. 186 КАС України (в редакції закону станом на час прийняття оскаржуваної постанови) пов'язує право особи на звернення до суду з апеляційною скаргою із моментом отримання копії постанови (завіреної належним чином), а не з моментом коли особа дізналась інформацію про прийняття такого судового рішення, а також з огляду на те, що заявником апеляційної скарги надано суду докази того, що завірену належним чином копію постанови отримано управлінням 05.12.2017 року, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що заявником не порушено строків на апеляційне оскарження, а апеляційна скарга підлягає розгляду в апеляційним судом.

З огляду на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 286, ст.308, ст. 310, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 07 лютого 2018 року та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя: О.О. Круговий

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: Т.С. Прокопчук