Справа № ЗВ/807/7/17
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2018 Київ К/9901/3268/17 ЗВ/807/7/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу на ухвалу Перечинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (далі - УПФУ) Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.07.2017 (Головуючий суддя - Гаврилко С.Є.)

та ухвалуЛьвівського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2017 (колегія у складі суддів: Кушнерик М.П., Мікула О.І., Курилець А.Р.)
у справі№ ЗВ/807/7/17
за заявою зацікавлені особиПеречинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області Закарпатська лісопромислова дільниця Державного підприємства «Івано-Франківський лісо промкомбінат», Перечинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі - ДВС), Головне управління ДФС у Закарпатській області (далі - ДФС)
прозаміну сторони виконавчого провадження,
ВСТАНОВИВ:

УПФУ звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою, у якій просило замінити стягувача у виконавчому провадженні №52328779 з примусового виконання вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску (далі - ЄВ) в розмірі 1516 грн. 52 грн. з УПФУ на ДФС.

Свою заяву обґрунтовує, тим що станом на момент звернення до суду функції з адміністрування єдиного внеску належать ДФС та її територіальним органам.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.07.2017, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2017 у задоволенні заяви УПФУ про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, суди попередніх інстанцій зазначили, що на має правових підстав для заміни у виконавчому провадженні стягувача з УПФУ на ДФС.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, заявник подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, задовольнивши його заяву, оскільки вважає, що в спірних правовідносинах належним стягувачем єдиного внеску є ДФС.

20.10.2017 Вищим адміністративним судом України постановлено ухвалу, якою залишено дану касаційну скаргу без руху.

27.12.2017 касаційна скарга передана на розгляд судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Юрченко В.П. в порядку частини четвертої пункту першого розділу 7 «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства у редакції Закону від 03.10.2017 № 2147.

05.01.2018 Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду, касаційне провадження за касаційною скаргою УПФУ відкрито.

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що УПФУ 04.04.2013 винесло вимогу №Ю5У, якою визначило за Закарпатською лісопромисловою дільницею державного підприємства «Івано-Франківський лісокомбінат» заборгованість зі сплати ЄВ у розмірі 1516 грн. 52 коп.

На підставі даної вимоги, держаним виконавцем ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2016 ВП №52328779, де стягувачем визначено - УПФУ.

Вважаючи, що функції із адміністрування даного збору передані з пенсійних органів до податкових, УПФУ подало до суду заяву про зміну сторони виконавчого провадження.

Судова колегія касаційної інстанції вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні заяви юридично вірними, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час розгляду судами заяви УПФУ) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з пунктами 3 та 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 04.07.2013 №406-VII органи Пенсійного фонду України продовжують адмініструвати єдиний внесок у частині завершення процедур такого адміністрування; суми єдиного внеску, які надійшли на рахунки територіальних органів Пенсійного фонду України, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах для зарахування таких сум, підлягають перерахуванню на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах.

Враховуючи викладене та зважаючи, що стягувач - УПФУ є діючим органом й ДФС не є його правонаступником, а вимогу про сплату боргу винесено 03.04.2013, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 04.07.2013 №406-VII, суди попередніх інстанцій прийшли до правильного висновку про відсутність підстав для заміни сторони виконавчого провадження.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Перечинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.07.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2017 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.П. Юрченко
Судді І.А. Васильєва
С.С. Пасічник