Справа № 761/3818/17
Суддя: Притула Н. Г.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/3818/17
Провадження № 2-а/761/29/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В :
До суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він має загальний трудовий стаж на час звернення до відповідача понад 26 років. З 04.05.1986 року по 05.05.1986 року знаходився у відрядженні в м.Чорнобиль та має 2 категорію учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується відповідним посвідченням. Після досягнення віку з якого позивач у відповідності до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на призначення пенсії. 26.08.2015 року позивач подав до відповідача заяву про призначення пенсії на підставі ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та необхідні документи. Проте відповідач листом від 13.01.2017 року повідомив про відмову в призначенні пенсії на тій підставі, що з доданої до заяви архівної довідки №179/1/11919 період перебування у зоні відчуження не підтвердився в зв`язку з відсутністю документів в архівах Міністерства оборони України.

Позивач не погоджується із рішенням відповідача та вважає його прийнятим з грубим порушенням його прав, оскільки статус громадянина який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи підтверджує посвідчення. Всі необхідні документи для прийняття рішення були надані відповідачу та надана довідка є належним доказом на підтвердження часу перебування у зоні відчуження.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, звернулися до суду із заявою про слухання справи в їх відсутність, зазначають, що підтримують заявлені вимоги та просять їх задовольнити.

Відповідач представника в судове засідання не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, пояснення чи заперечення (відзив) на заявлені вимоги до суду не надійшли.

А тому суд на підставі положень статті 205 КАС України продовжив розгляд справи у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи стороні відповідача необхідно довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з заявою до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Листом відповідача №1904/05 від 13.01.2017 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю документів про період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які підтверджують факт роботи в зоні відчуження.
З матеріалів справи вбачається, що саме довідкою від 26 квітня 1991 року №1972 підтверджується факт перебування позивача в зоні відчуження в період з 04 травня 1986 року по 05 травня 1986 року.
Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , яке видане Держадміністрацією м. Києва.
Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи суд звертає увагу на наступне.
Так, дані правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №22-1 від 25.11.2005 р.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження.
Згідно ч.1 ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Відповідно до ч.4 ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Основним документом, що визначає час виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження, є довідка від 26.04.1991 року, що видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, у складі яких працівник безпосередньо виконував роботи з ліквідації аварії. Інший порядок підтвердження факту участі на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, чинним законодавством на даний час не передбачено.
Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Згідно п.1 ч.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 10 років.
У відповідності до ч.3 ст. 65 цього Закону посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Згідно пп.5 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року (зі змінами), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, з-поміж інших, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо моменту з якого необхідно здійснити обчислення пенсії позивача, суд зазначає наступне.
Згідно вимог ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією.
Так як позивач 21.12.2016 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити позивачу пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку з 21 грудня 2016 року.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 77, 241, 242, 296 КАС України, суд, -
в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.01.2018 року

Суддя: Н.Г.Притула