Справа № 808/408/18
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року Справа № 808/408/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишева О.В., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15)

до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69006, м. Запоріжжя, пр.-т. Металургів, 6)

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (далі - позивач) до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

зобов'язати відповідача зняти арешт на кошти, що містяться на поточному рахунку Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» №0646, відкритому в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» в частині виплати заробітної плати, інших загальнообов'язкових платежів (податків, зборів) та соціальних виплат в рамках зведеного виконавчого провадження №54389933.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв'язку із накладенням державним виконавцем арешту на кошти, що містяться на поточному рахунку ПАТ «ЗАлК» відкритому в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», останнє позбавлено можливості здійснювати виплату нарахованої заробітної плати та сплачувати пов'язані податки та збори. Вказує, що чинним законодавством заборонено накладення арешту на кошти, що спрямовуються на виплату заробітної плати та єдиного соціального внеску. Просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 05 лютого 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №808/408/18, призначено підготовче засідання на 08 лютого 2018 року.

Ухвалою суду від 08 лютого 2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 12 лютого 2018 року.

Представник позивача до судового засідання подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Адміністративний позов просить задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, з урахуванням клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження, неявки відповідача, справа розглядається в порядку письмового провадження та на підставі наявних у ній доказів.

На підставі частини 4 статті 229 КАС України, разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи і з'ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши інші наявні у справи докази у їх сукупності дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що постановою від 09.08.2017 року за ВП №54474830 в рамках зведеного виконавчого провадження ВП №54389933 головним держаним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Харченко О.Г. було накладено арешт на кошти, що містяться на всіх банківських рахунках Публічного акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат".

З вказаною постановою від 09.08.2017 року ПАТ «ЗАлК» не погодилось та звернулося з адміністративним позовом щодо часткового зняття арешту на кошти комбінату.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (надалі - Закон №1404-VIII).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону №1404-VIIІ).

За приписами ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIIІ, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIIІ, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною другою статті 18 Закону №1404-VIIІ визначені обов'язки виконавця, а частиною третьою названої статті визначені права виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Зокрема, пунктом першим частини другої статі 18 Закону №1404-VIIІ передбачено, що виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом сьомим частини третьої статті 18 Закону №1404-VIIІ визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Порядок та умови звернення стягнення на майно боржника регламентовано розділом VII Закону №1404-VIIІ.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 48 Закону №1404-VIIІ, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання" , статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону №1404-VIIІ, на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Згідно з ч.ч. 1 - 3 ст. 52 Закону №1404-VIIІ, виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Частиною першою статті 56 Закону №1404-VIIІ передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За змістом абзацу першого частини другої статті 56 Закону №1404-VIIІ, арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 Закону №1404-VIIІ, арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

З системного аналізу вищенаведених положень Закону №1404-VIIІ можна зробити висновок, що завданням відповідача у сфері виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є не лише дотримання формальної процедури виконання передбачених повноважень, а також і запобігання факту порушення відповідним рішенням прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема, у випадку накладення арешту на кошти боржника, виконавець зобов'язаний системно застосовувати положення законодавства, в тому числі з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 містить пряму заборону накладення арешту на кошти боржника, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

З матеріалів справи встановлено, що хоча й 68 відсотків акцій ПАТ "ЗАлК" знаходяться у власності держави, ПАТ "ЗАлК" не є державним підприємством та відповідно не має спеціальних рахунків.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.10.2017 року по справі №808/2613/17 позов Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» було задоволено частково, а саме: «Знято накладений постановою арешт від 09.08.2017 ВП №54474830 арешт на кошти, що містяться на поточному рахунку Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» №0646, відкритому в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» в частині виплати заробітної плати, інших загальнообов'язкових платежів (податків, зборів) та соціальних виплат».

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.01.2018 року постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02.10.2017 року по справі №808/2613/17 було залишено без змін.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.10.2017 року по справі №808/2613/17 судом встановлено, що листом №БТ-2298 від 23.08.2017 ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" повідомив Вознесенівський ВДВС, що банк не має правових підстав для виконання постанови про арешт коштів боржника від 09.08.2017 в частині арешту рахунку №0300, оскільки цей рахунок відкрито за договором банківського рахунку на підставі Законів України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №1105-ХІV від 23.09.1999 та "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 для здійснення усіх видів операцій з цільовими коштами, що зараховуються до Фонду соціального страхування України.

Також встановлено, що листом №20.1.0.0.0/7-20170819/963 від 27.08.2017 ПАТ КБ "ПриватБанк" повідомило Вознесенівський ВДВС про неможливість накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунку №7691, оскільки вказаний рахунок також використовується для цілей Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №1105-ХІV від 23.09.1999.

Згідно з абз. 4 ч. 2 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 1105-XIV від 23.09.1999, страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Отже, вищенаведеною постановою державного виконавця від 09.08.2017 накладено арешт на 75 рахунків позивача, крім двох вищевказаних рахунків, які мають спеціальних режим використання та рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Окрім того, під час розгляду справи судом встановлено, що 24.11.2016 між ПАТ "ЗАлК" та ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" було укладено договір банківського рахунку №2016/РКО/184-152/ЗАлК-Д-2016-296, за умовами якого банк відкриває клієнту поточний (і) рахунок (и) в національній валюті України та/або в іноземній валютах та/або в банківських металах для зберігання грошових коштів (в національній валюті, в іноземній валюті), банківських металів та здійснення усіх видів операцій у відповідності з чинним законодавством України.

За умовами цього договору позивачеві відкрито банківський рахунок №0646 з додаванням в кінці номеру рахунку код валюти після крапки: 980, 840 та 978 відповідно.

Судом також досліджено виписки з банківського рахунку ПАТ "ЗАлК" №0646 в ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК", з яких встановлено, що з вказаного рахунку здійснюються платежі, в тому числі, із призначенням: утримання військового збору з заробітної плати; утримання з заробітної плати працівників в межах виконавчих проваджень, в яких вони виступають боржниками; відрахування податку на прибуток з заробітної плати; передплата послуг зв'язку; внески до професійного комітету з заробітної плати; плата за користування колектором каналізації; сплата за оформлення перепусток; сплата за послуги оренди майна; сплата ЄСВ та виплата заробітної плати й інші платежі.

Також, на вказаний рахунок зараховуються кошти, отримані від юридичних осіб за господарськими договорами.

Отже, судом встановлено, що банківський рахункок ПАТ "ЗАлК" №0646 в ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" використовується в тому числі й для виплати заробітної плати працівникам підприємства та сплати інших обов'язкових платежів, податків та зборів.

Водночас, вищевказаною постановою на цей рахунок накладено арешт в межах стягнення за виконавчим провадженням №54389933.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

За приписами частини четвертої статті 43 Основного Закону, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (ч. 7 ст. 43 Конституції України).

За приписами пункту першого частини першої статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати №95 від 01.07.1949, ратифікованої Президією Верховної Ради Української РСР 30 червня 1961 року (ратифікаційну грамоту УРСР денонсовано Генеральному директорові Міжнародного бюро праці 4 серпня 1961 року), ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Приписами ч. 5 ст. 97, ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України встановлено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частини 5 та 6 ст. 24 Закону України "Про оплату праці" передбачають, що за особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов'язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Проаналізувавши наведені вище норми права суд приходить до висновку, що зобов'язання із сплати заробітної плати мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, а тому на кошти, призначенням яких є оплата праці, не може бути звернуто стягнення за іншими вимогами. Відповідно накладення арешту на рахунки, кошти на яких використовуються для виплати заробітної плати працівникам, спричиняє порушення їх конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю.

Крім того, пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, ст. 35 та 36 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента (яким в даному випадку виступає позивач).

Сплата податків та зборів здійснюється в готівковій або безготівковій формі, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Як вже зазначалося вище, банківський рахункок ПАТ "ЗАлК" №0646 в ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" використовується в тому числі й для виплати заробітної плати працівникам підприємства та сплати інших обов'язкових платежів, податків та зборів.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 59 Закону №1404-VIIІ, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону №1404-VIIІ, у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та зняття арешту з рахунку № 0646, відкритого в ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" в частині необхідній для виплати заробітної плати, інших загальнообов'язкових платежів (податків, зборів) та соціальних виплат, оскільки позивачем підтверджено доказами здійснення таких виплат тільки з цього рахунку.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Зобов'язати Вознесенівський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції зняти арешт на кошти, що містяться на поточному рахунку Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» №0646, відкритому в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» в частині виплати заробітної плати, інших загальнообов'язкових платежів (податків, зборів) та соціальних виплат в рамках зведеного виконавчого провадження №54389933.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15, ) сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст.295-297 КАС України.

Рішення виготовлено в повному обсязі 12.02.2018.

Суддя О.В. Конишева