Справа № 815/5548/17
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5548/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за довіреністю)

відповідач: ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства ЮНІОН ОСОБА_3 до ОСОБА_4 управління ДФС в Одеській області про зобовязання надати висновок про повернення надмірно сплачених коштів з податку на прибуток у розмірі 830527,66 грн.,

На підставі ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 06 лютого 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов публічного акціонерного товариства «ЮНІОН ОСОБА_3» до ОСОБА_4 управління ДФС в Одеській області, в якому позивач просить: зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) надати висновок ОСОБА_4 управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області (65023, м. Одеса, вул. Садова, буд. 1-а) про повернення ПАТ «ЮНІОН ОСОБА_3» (65012, м. Одеса, вул. Гімназична, 21, п/р 1026 Національний банк України, МФО 300001, ) за рахунок бюджетних коштів надмірно сплачений податок на прибуток у сумі 830527,66 грн.; стягнути судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.08.2017р. позивач звернувся до контролюючого органу із заявою про повернення надміру сплачених коштів за податковими зобовязаннями з податку на прибуток у розмірі 830527,66 грн., однак останнім було відмовлено у задоволенні заяви в звязку з наявністю у ПАТ «ЮНІОН ОСОБА_3» заборгованості з податку на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) у розмірі 3283,00 грн. та вказано, що сума переплати складає лише 548695,66 грн. Позивач не погоджується із зазначеною позицією контролюючого органу, оскільки вважає, що правові засади та порядок ліквідації банку визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та цей закон є спеціальним відносно даних правовідносин, встановлює окремий порядок задоволення вимог кредиторів банку. Позивач акцентує увагу на тому, що за приписами п.3 ч.2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобовязань банку та зобовязання щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів) вважається таким, що настав, відтак, на думку позивача, заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) у розмірі 3283,00 грн. вважається погашеною, оскільки відповідач не заявив уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЮСБ БАНК» свої вимоги у визначений ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів осіб» тридцятиденний строк. Також, на думку позивача, відповідач необґрунтовано відобразив суму надмірно сплаченого податку на прибуток у розмірі 548695,66 грн., вирахувавши з суми 830527,66 грн. кошти у розмірі 281832,00 грн., оскільки, на переконання позивача, вимоги за зобовязаннями банку зі сплати податків і зборів можуть предявлятися лише в межах ліквідаційної процедури та погашаються в сьому чергу відповідно до ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів осіб». Таким чином, позивач вважає, що контролюючим органом безпідставно не вчинено дій, передбачених ст. 43 ПК України, щодо повернення позивачу надмірно сплачених коштів з податку на прибуток у сумі 830527,66 грн.

Ухвалою від 30.11.2017 р. відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 14.12.2017 р. за клопотанням представника відповідача, у звязку з необхідністю відкладення розгляду справи та належного сповіщення позивача про дату, час та місце наступного судового засідання, на підставі п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України зупинено провадження по справі та призначено судове засідання на 12 січня 2018 року на 10 годину 00 хвилин.

Ухвалою суду від 12 січня 2018 року визначено, що розгляд справи буде проводитись в порядку загального позовного провадження; встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення; встановлено учасникам справи пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв, клопотань з процесуальних питань; судове засідання призначено на 06 лютого 2018 року о 10 годині 00 хвилин.

Від відповідача надійшли письмові заперечення на адміністративний позов (а.с. 39), відзив на позовну заяву (а.с. 51-52), в яких в обґрунтування правової позиції зазначено, що відповідно до вимог ст. 43 ПК України та п. 3 Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1146 від 15.12.2015р., повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобовязань проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків. Враховуючи, що відповідно до інформаційних баз ДФС на теперішній час в ІКП за кодом бюджетної класифікації 14010100 податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) значиться заборгованість у розмірі 3283,00 грн., наявна сума переплати в ІКП за кодом бюджетної класифікації 11020600 податок на прибуток банківських організацій, включаючи філіали аналогічних організацій, розташованих на території України складає 548695,66 грн. не може бути повернута в порядку, передбаченому ст. 43 ПК України, до повного погашення такого податкового боргу платником податків. При цьому зазначено, що позивачем у поданій декларації з податку на прибуток самостійно визначено суму податкового зобовязання з податку на прибуток 281832 грн., яка має сплачуватись до бюджету, відтак зазначена сума є узгодженою, саме тому контролюючим органом було зазначено про наявність переплати з податку на прибуток у розмірі 548695,66 грн., а не у розмірі 830527,66 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні у повному обсязі.

Суд зазначає, що 15.12.2017 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017р., котрим КАС України викладено в новій редакції. Відповідно до п. 10 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній з 15.12.2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності Кодексу в редакції від 15.12.2017 р., розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції Кодексу. Відтак, справу розглянуто в порядку загального позовного провадження, керуючись КАС України в редакції чинній з 15.12.2017 р.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України №939 від 24.12.2015р. «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства ЮНІОН ОСОБА_3 рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №182 від 02.10.2015р. розпочато ліквідацію установи та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №241 від 28.12.2015р. «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЮСБ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» на підставі Постанови Правління Національного банку України №939 від 24.12.2015р., зокрема, припинено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ЮСБ БАНК», розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ЮСБ БАНК» з 28.12.2015р. по 27.12.2017р. включно, з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб; призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «ЮСБ БАНК», визначені законом, зокрема, ст.ст. 37, 38, 47-51 Закону, ОСОБА_5 строком на два роки з 28.12.2015р. по 27.12.2017р. включно (а.с. 14).

Згідно акту звіряння розрахунків №1080-17 від 25.05.2016 р. позитивне сальдо за платежем 11020600 «Податок на прибуток банківських організацій, включаючи філіали аналогічних організацій, розташованих на території України» становить 830527,66 грн. сальдо на - 01.04.2016р. (а.с. 10).

При цьому, 31.07.2017р. ПАТ «ЮНІОН ОСОБА_3» до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області було подано звітну декларацію з податку на прибуток підприємств за звітний (податковий) період 2017 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобовязання з податку на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду в сумі 281832 грн. (а.с.12-13).

21.08.2017р. (вих. №4034) Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЮСБ БАНК», керуючись п.43.4 ст. 43 ПК України, звернулась до ДПІ у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області із заявою щодо повернення надміру (помилково) сплачених грошових коштів за податковими зобовязаннями в сумі 830527,66 грн. (а.с. 9).

ОСОБА_4 управління ДФС в Одеській області від 18.09.2017р. (вих. №9286/10/15-32-07-01-08) відмовлено ПАТ «ЮСБ БАНК» у поверненні надміру сплачених грошових зобов'язань в сумі 830527,66 грн. Відмова мотивована тим, що відповідно до ст. 43 ПК України, п. 3 Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1146 від 15.12.2015р., помилково та/або надміру сплачені суми грошових зобов'язань підлягають поверненню платнику відповідно, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. Однак, відповідно до даних інформаційних систем ДФС за кодом бюджетної класифікації 14010100 податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) є заборгованість в сумі 3283,00 грн. При цьому зазначено, що наявна сума переплати в ІКП за кодом бюджетної класифікації 11020600 податок на прибуток банківських організацій, включаючи філіали аналогічних організацій, розташованих на території України складає 548695,66 грн. (а.с. 11).

Не погоджуючись з правомірністю та обґрунтованістю відмови контролюючого органу в поверненні коштів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій відповідача, суд керувався критеріями, закріпленими у ч.2 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд з'ясовує, чи використане повноваження, надане суб'єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Відповідно до пп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

За приписами ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Наказом Міністерства фінансів України № 1146 від 15.12.2015 затверджений Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань (далі - Порядок № 1146).

Цей Порядок регламентує взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини другої статті 45 та частини другої статті 78 Бюджетного кодексу України.

Дія цього Порядку № 1146 не поширюється на: 1) відшкодування податку на додану вартість; 2) повернення авансових платежів (передоплати), помилково та/або надміру внесених платниками податків за власним бажанням на рахунки, відкриті на ім'я відповідних органів ДФС, як попереднє грошове забезпечення сплати майбутніх митних та інших платежів до/або під час митного оформлення, та грошової застави; 3) повернення помилково та/або надміру перерахованих (унесених) платниками коштів, сплачених шляхом надання при митному оформленні податкового векселя; 4) повернення суми акцизного податку, внесеної в рахунок погашення податкових векселів; 5) виконання рішень судів щодо безспірного списання коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджетів.

Згідно з положеннями п.5-8 Порядку № 1146 повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

У заяві платник вказує суму і вид помилково та/або надміру сплаченого платежу та визначає напрям(и) перерахування коштів, що повертаються:

1) на поточний рахунок платника податку в установі банку;

2) на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, незалежно від виду бюджету;

3) готівкою за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в установі банку;

4) готівкою з рахунків банків у разі відсутності у платника податків рахунку в установі банку;

5) поштовим переказом через підприємства поштового зв'язку;

6) для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава:

на небюджетний рахунок з обліку коштів забезпечення сплати майбутніх митних та інших платежів - рахунок 3734, відкритий на балансі ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України у м. Києві;

банківський балансовий рахунок 2603, відкритий для органу ДФС у відповідному уповноваженому банку (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати), доплати тощо вносилися готівкою).

Після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань (крім грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

У разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує:

- висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

- два примірники реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку;

- три примірники реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи ДФС, місцеві фінансові органи, органи Казначейства здійснюють шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року N 1242 (із змінами).

За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.

За платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, орган ДФС у строк не пізніше ніж за дев'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, для погодження відповідному місцевому фінансовому органу.

Тобто, законодавчо встановленою умовою повернення коштів, вказаних в позовній заяві, є ухвалення контролюючим органом висновку про повернення надмірно сплачених платежів.

Разом з тим, законодавчо встановленим обмеженням щодо повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань є наявність у платника податків податкового боргу, як то визначено п.43.1 ст. 43 Податкового кодексу України.

Позивачем не заперечується, що станом на час звернення із заявою від 21.08.2017р. (вих. №4034) щодо повернення надміру (помилково) сплачених грошових коштів за податковими зобовязаннями в сумі 830527,66 грн. за ПАТ «ЮНІОН ОСОБА_3» обліковувався податковий борг за кодом бюджетної класифікації 14010100 податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 3283,00 грн., відтак, враховуючи, що вказані обставини визнаються учасниками справи, останні з урахуванням ч.1 ст. 78 КАС України не потребують доказування.

Разом з тим, на думку позивача, заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) у розмірі 3283,00 грн. вважається погашеною, оскільки відповідач не заявив уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЮСБ БАНК» свої вимоги у визначений ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів осіб» тридцятиденний строк.

Судом встановлено, що ПАТ «ЮНІОН ОСОБА_3» до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області 31.07.2017р. було подано звітну декларацію з податку на прибуток підприємств за звітний (податковий) період 2017р., в якій самостійно визначено суму податкового зобовязання з податку на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду в сумі 281832 грн. (а.с.12-13).

За приписами п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Таким чином, враховуючи, що ПАТ «ЮНІОН ОСОБА_3» у звітній декларації з податку на прибуток підприємств за звітний (податковий) період самостійно визначено суму податкового зобовязання податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду в сумі 281832 грн., зазначена сума зобовязання з урахуванням приписів ч.1 ст. 54 ПК України вважається узгодженою та відповідно з урахуванням п. 57.1 ст. 57 ПК України на позивача покладений обовязок самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку.

Відтак, враховуючи зазначене, суд не бере до уваги доводи позивача про те, що відповідач необґрунтовано відобразив суму надмірно сплаченого податку на прибуток у розмірі 548695,66 грн., вирахувавши з суми 830527,66 грн. кошти у розмірі 281832,00 грн.

За таких обставин, проаналізувавши вказані вище норми в контексті спірних правовідносин, суд дійшов переконання про те, що відмова контролюючого органу в поверненні ПАТ «ЮНІОН ОСОБА_3» надмірно сплачених коштів з податку на прибуток у розмірі 830527,66 грн. відповідає вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, внаслідок чого правові підстави для зобов'язання ОСОБА_4 управління ДФС в Одеській області вчинити певні дії відсутні.

Посилання позивача на те, що правові засади та порядок ліквідації банку визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та цей закон є спеціальним відносно даних правовідносин, який встановлює окремий порядок задоволення вимог кредиторів банку, відтак вимоги норми цього закону мали враховуватись при вирішенні вимог позивача, викладених у заяві ПАТ «ЮНІОН ОСОБА_3» від 21.08.2017 р. про повернення надмірно сплачених коштів, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до п.1.3 ст.1 ПК України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обовязкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Однак, в рамках спірних правовідносин предметом доказування не є питання стягнення з ПАТ «ЮНІОН ОСОБА_3» саме податкового боргу та/або погашення податкових зобов'язань.

Посилання позивача на п. 4 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в обґрунтування правової позиції, в контексті того, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вживає у встановленому законодавством порядку заходів щодо повернення дебіторської заборгованості, судом відхиляються, враховуючи наступне.

За змістом п.12 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 237 від 8 жовтня 1999 р., дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом включає заборгованість фінансових і податкових органів, а також авансові платежі, переплату за податками і зборами, іншими платежами до бюджету та відображається в балансі із виділенням заборгованості з податку на прибуток.

Відтак, суд погоджується з доводами позивача про те, що сума в розмірі 830527,66 грн. є дебіторською заборгованістю.

Разом з тим, слід зазначити, що позивачем залишено поза увагою буквальне тлумачення п. 4 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в частині того, що уповноважена особа вживає у встановленому законом порядку заходів щодо повернення дебіторської заборгованості, в той час як законом (ст.43 ПК України) не встановлено порядку повернення коштів неплатоспроможному банку, які обліковуються як переплата, за умови наявності не погашеного податкового боргу.

Крім того, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку № 2 від 05.07.2012р.., не регулюють питання щодо повернення надмірно сплачених податкових зобов'язань і не суперечать положенням ПК України.

Твердження позивача про те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вживає заходів для повернення дебіторської заборгованості Банку, жодним чином не підтверджують протиправності дій відповідача щодо відмови у задоволенні вимог публічного акціонерного товариства ЮНІОН ОСОБА_3 щодо надмірно сплачених коштів з податку на прибуток у розмірі 830527,66 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Беручи до уваги наведене, враховуючи висновки суду про відмову в задоволенні позову, суд не стягує на користь позивача сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_4 управління ДФС в Одеській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства ЮНІОН ОСОБА_3 (65012, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Гімназична, будинок 21; ) до ОСОБА_4 управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5; ) про зобовязання надати висновок про повернення надмірно сплачених коштів з податку на прибуток у розмірі 830527,66 грн.,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12.02.2018 р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.