Справа № 569/886/18
Суддя: Гордійчук І. О.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/886/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2018 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Гордійчук І.О.

з участю секретаря судового засідання Михайленко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (м.Рівне, вул.Костомарова, буд.42) до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Хмельницькій області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 (м.Хмельницький, пров.Коцюбинського, буд.35/2) про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БР №054778 від 11.01.2018 року.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР №054778 від 11 січня 2018 року винесеної інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2

В обґрунтуванні позову зазначає, що притягнення його до адміністративної відповідальності здійснено з порушенням норм чинного законодавства при неповному зясуванні обставин справи, а саме: в оскаржуваній постанові вказано, що водій керував транспортним засобом «FRUEHAUF CG723» д.н.з. НОМЕР_1, що не відповідає дійсності, оскільки даний транспортний засіб є спеціалізованим напівпричепом, та призначений для руху тільки в зєднанні з іншим транспортним засобом. Також позивач зазначає, що інспектор не мав права самостійно вимірювати і визначати відповідність дотримання параметрів під час перевезення вантажів, та в постанові не зазначено спосіб у який він міряв вантаж.

Позивач в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі.

13 лютого 2018 року від відповідача надійшов до суду відзив із заявленим клопотанням про розгляд справи за його відсутності та про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали адміністративного позову та дослідивши відзив, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Хмельницькій області молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №054778 від 11 січня 2018 року, щодо ОСОБА_1про те що останній керуючи транспортним засобом «FRUEHAUF CG723» д.н.з. НОМЕР_1 11 січня 2018 року о 14 год 45 хв. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, а саме за перевезення великогабаритного вантажу загальною шириною понад 2,60 метрів, а саме 3,8 метри без відповідного дозволу, чим порушив вимоги п.п.22.5 ПДР України.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306(надалі - Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил,а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно положень ч.1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Щодо суті самого порушення позивачем дорожнього руху, суд виходить з наступного.

Абз.1 п.22.5 ПДР передбачає, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Абз.3 ст.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 № 879, передбачає, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 p. N 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно з підп. 4 п. 2 Порядку габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (підп. 2 п. 2 Порядку).

Відповідно до підп. 6 п. 2 Порядку вимірювальним і зважувальним обладнанням вважаються технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

Згідно із підп. 7-9 п. 2 Порядку місцем здійснення габаритно-вагового контролю - це спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю. Стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю (стаціонарний пункт) - позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобів. Пересувний пункт габаритно-вагового контролю (пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти.

Відповідно до п.3 Порядку габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

П.6 Порядку передбачає, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно з п.п.12, 13 Порядку вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль транспорту «DAF CF85/460» д.н.з. АА394РТ, яким керував позивач (однак помилково в оскаржуваній постанові зазначено транспортним засобом «FRUEHAUF CG723» д.н.з. НОМЕР_1), повинно бути здійснено у межах пунктів габаритно-вагового контролю.

Позивач зазначає, що зупинку було здійснено на автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів за відсутності стаціонарного чи пересувного пункту габаритно-вагового контролю.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що вимірювання габаритів транспортного засобу здійснювалося із застосуванням вимірювальної техніки на стаціонарному чи пересувному пункті (платформі), технічними засобами, що мають нормовані метрологічні характеристики, навпаки, з оглянутої фототаблиці в матеріалах справи (а.с.18) вбачається протилежне.

З досліджених судом додатків до відзиву, а саме: рапорта інспектора відділу БДР УПП в Хмельницькій області на імя начальника УПП ДПП в Хмельницькій області та фототаблиці, не можливо встановити, що дії позивача вбачали порушення ПДР, оскільки у постанові про накладення адміністративного стягнення - п.8, працівником поліції жодних додатків не вказано та не додано.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем у відзиві не спростовані, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (м.Рівне, вул.Костомарова, буд.42) до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Хмельницькій області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 (м.Хмельницький, пров.Коцюбинського, буд.35/2) про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БР №054778 від 11.01.2018 року- задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії БР №054778 від 11.01.2018 р. винесену інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги. Відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_3