Справа № 345/3408/17
Суддя: Сухарник І. І.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №345/3408/17
Провадження № 2-а/345/25/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2018 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суду Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Сухарник І.І.

секретаря судового засідання Баран В.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калуші адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії, суд -

встановив:

що позивач звернулася до суду з вищенаведеним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що 09.04.2015 позивача звільнено з посади головного спеціаліста загального відділу апарату райдержадміністрації за власним бажанням, у звязку з виходом на пенсію, яку було призначено за віком у розмірі 1380,77 грн. 10.04.2015 між позивачем та Калуською РДА було укладено цивільно-правову угоду на виконання певного виду робіт із встановленою оплатою у розмірі 2000,00 грн., що здійснювалася за актами приймання-передачі виконаних робіт.

Інформацію щодо укладення даної угоди та її копію позивач невідкладно подала відповідачу, що підтверджено листами № 8738/03 від 20.11.2015 та № 428/Д-08 від 31.12.2015 і жодних зауважень з боку відповідача щодо змісту угоди предявлено не було. У грудні 2015 позивачу було припинено виплату пенсії з підстав прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо пенсійного забезпечення». Листом від 31.12.2015 428/Д-08 позивача повідомлено, що пенсійним фондом було здійснено оцінку цивільно-правових угод та встановлено, що на підставі Закону України «Про державну службу» позивач виконує роботи повязані з виконанням обовязків у загальному відділі апарату РДА. Однак, позивач незгодна з таким тлумаченням характеру її роботи та посади, оскільки особи прийняті на роботу за цивільно-правовими угодами, не обіймають посад у органах державної влади та місцевого самоврядування, не приймають присяги державного службовця, їм не присвоюється ранг і не зараховується робота до стажу державної служби. У квітні 2017 позивач отримала зменшений розмір пенсії. При зясуванні причин зменшення розміру пенсії, відповідачем було повідомлено, що ним прийнято рішення про утримання з її пенсії 20% щомісячно за зайво виплачені суми пенсії за період з 10.04.2015 по 01.12.2015. Про дане рішення позивача відповідачем повідомлено та проінформовано будь-яким чином не було. При зверненні до відповідача, позивачем будо отримано лист від 15.09.2017 № 389/Д-15, довідку про розмір призначеної і фактично виплаченої пенсії за період з 01.04.2017 по 31.08.2017 № 4187, лист від 18.09.2017 № 9027/03, копію рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії від 09.03.2017 № 21 та копію повідомлення від 05.02.2016 № 1087/03 про те, що виплата пенсії проводилась безпідставно, а тому кошти в сумі 9540,65 грн. підлягають поверненню добровільно або в судовому порядку. Вважаючи, що відповідачем неправомірно прийнято рішення про утримання надміру виплаченої пенсії, оскільки з 01.12.2015 незаконно припинено її виплату, ОСОБА_1 просить визнати неправомірними дії Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області; виплатити їй безпідставно невиплачені за період з 01.12.2015 по 24.01.2017 суми пенсії в розмірі 19330,78 грн.; скасувати рішення Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про утримання надміру виплачених сум пенсій від 09.03.2017 № 21 та зобовязати Калуське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області повернути безпідставно стягнуті у період з квітня по вересень 2017 кошти у сумі 1656,90 грн. нараховані, як переплата відповідно до рішення Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про утримання надміру виплачених сум пенсій від 09.03.2017 № 21.

Ухвалою суду від 06.10.2017 відкрито провадження та призначено розгляд справи у попередньому судовому засіданні на 17.10.2017 о 08:40 год.

Ухвалою суду від 17.10.2017 справу призначено до судового розгляду на 10.11.2017 о 08:40 год.

01.11.2017 від представника відповідача ОСОБА_4 подано заперечення на позов у якому він заперечує позовні вимоги, оскільки ОСОБА_1 з 01.04.2015 по 20.01.2017 продовжувала працювати в органах державної влади та здійснювала організаційно-розпорядчі функції, тому підстав для виплати їй пенсії не було. Тому, згідно із внесеними змінами у законодавство щодо пенсійного забезпечення, позивачу з 01.04.2015 по 20.01.2017 було припинено виплату пенсії. Оскільки, ОСОБА_1 не повідомила пенсійний фонд про факт працевлаштування, тому за період часу з 01.04.2015 по 30.11.2015 їй безпідставно було виплачено пенсію у розмірі 9540,65 грн., яка утримується із пенсійного забезпечення щомісячно у розмірі по 20%, згідно прийнятого рішення № 21 від 09.03.2017. Вважає, що вимога про стягнення сум пенсії за період з 01.04.2015 по 24.01.2017 є неправомірною та не підлягає задоволенню, оскільки нею пропущено строк давності звернення до суду, так як позивач була повідомлена про припинення виплати пенсії листом № 8738/03 від 20.11.2015. Оскільки, позивач зверталася до Головного УПФУ в Івано-Франківської області зі скаргою на дії відповідача щодо утримання переплати розміру пенсії, то відповідно до ст. 99 ч. 4 КАС України також пропустила строк звернення до суду, оскільки скористалася досудовим порядком вирішення спору. З наведених підстав просить у задоволенні позову відмовити.

10.11.2017 за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 від 10.11.2017 розгляд справи відкладено на 05.12.2017 о 11:00 год.

05.12.2017 за клопотанням представника відповідача ОСОБА_4 від 01.12.2017 розгляд справи відкладено на 20.12.2017 о 09:00 год.

20.12.2017 за клопотанням представника відповідача ОСОБА_4 від 19.12.2017 розгляд справи відкладено на 28.12.2017 о 08:30 год.

Ухвалою суду від 28.12.2017 за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 витребувано з Калуської РДА посадову інструкцію головного спеціаліста земельного відділу ОСОБА_1 за 2015.

У звязку з витребуванням доказів 28.12.2017 розгляд справи відкладено на 26.01.2018 о 08:30 год.

26.01.2018 за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 розгляд справи відкладено на 08.02.2018.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі з наведених у позові підстав. Просять позов задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив позов з підстав вказаних у запереченні на позов. Зокрема зазначив, що позивач за цивільно-правовими угодами також виконувала роботу, яка за характером відновиться до державної служби, тому відповідачем на законних підставах було припинено виплату пенсії згідно змін до пенсійного законодовстава з 01.04.2015 по 20.01.2017 і було прийнято рішення 09.03.2017 про утримання надміру виплеченої пенсії у ромірі 9540,65 грн. Вважає, що позивач пропустила строки давності звернення до суду, тому у задоволенні позову просить відмовити.

Суд, вислухавши доводи сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задоволити частково, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивача 09.04.2015 звільнено з посади головного спеціаліста загального відділу апарату райдержадміністрації за власним бажанням. У звязку з виходом на пенсію ОСОБА_1 призначено пенсію за віком (а.с. 33).

Згідно цивільно-правових угод від 10.04.2015 та від 12.10.2015, позивач ОСОБА_1 зобовязувалась у загальному відділі апарату РДА виконувати певну роботу, яку замовник зобовязується прийняти та оплатити щомісячно відповідно до підписаного акту приймання-передачі виконаних робіт (а.с. 35, 36).

Стаття 626 ЦК України, визначає загальне поняття цивільно-правового договору. Відповідно, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відмінністю договорів цивільно-правового характеру від трудових договорів є те, що цивільно-правові угоди регламентуються Цивільним кодексом України, а трудові договори регулюються Кодексом законів про працю України.

Також, за зобов'язаннями, які виникають із цивільно-правових угод не сплачуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та не заноситься запис до трудової книжки про прийняття на роботу, в сфері державної служби не присвоюються ранги та не зараховується робота до стажу державної служби.

Таким чином, суд вважає, що у цей період часу ОСОБА_1 не могла виконувати організаційно-розпорядчі та консультативно-дорадчі функції в органах місцевого самоврядування, оскільки вона втратила статус посадової особи органу місцевого самоврядування, а твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_1 за цивільно-правовими угодами виконувала роботу пов'язану з виконанням обов'язків у загальному відділі Калуської РДА є безпідставними та необгрунтованими, тому суд їх не бере до уваги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.12.2015 по 21.01.2017 припинено виплату пенсії (а.с. 17, 18, 33).

Відповідачем листом від 05.02.2016 № 1087/03 ОСОБА_1 було повідомлено про безпідставність отримання нею пенсії за період з 01.04.2015 по 30.11.2015 та необхідність повернення у добровільному порядку надміру отриманої пенсії за вказаний період у розмірі 9540,65 грн. (а.с. 16). Згідно довідки про розмір призначеної і фактично отриманої ОСОБА_1 пенсії за період з 01.04.2017 по 31.08.2017, з пенсійного забезпечення позивача щомісячно утримано 20% суми (а.с. 13).

09.03.2017 відповідачем прийнято рішення № 21 про утримання надміру виплачених сум пенсій, яким з пенсійного забезпечення ОСОБА_1 щомісячно утримується 20% з 01.04.2017 до повного погашення (а.с. 15).

За змістом ст. 19 Конституції України, органи Державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Виходячи зі змісту вищенаведених норм, суд зазначає, що обов'язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування, яких не залежить від пенсіонера. У такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються з страхувальника.

Як встановлено судом та не спростовано представником відповідача, жодних зловживань, які б призвели до виплати пенсій в більшому розмірі, з боку ОСОБА_1 допущено не було, а отже й підстав для прийняття рішення щодо стягнення сум надміру виплаченої пенсії з пенсіонера, у суб'єкта владних повноважень не було.

Оскільки позивач не виконувала організаційно-розпорядчі функції в органах державної влади і, тому у відповідності до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, мала право на отримання пенсії у вказаний період.

Таким чином, рішення відповідача № 21 від 09.03.2017 року про щомісячне утримання 20% із пенсії ОСОБА_1 до повного погашення переплати в сумі 9540,65 грн. є незаконним,.

Тому, виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що рішення Калуського обєднаного УПФУ Івано-Франківської області від 09.03.2017 №21 щодо утримання 20% із пенсії ОСОБА_1 до повного погашення переплати в сумі 9540,65 грн., яке є діючим на даний час підлягає скасуванню.

Так як, вказане рішення відповідача підлягає скасуванню, тому Калуський обєднаний УПФУ Івано-Франківської області слід зобовязати повернути безпідставно стягнуті за період з квітня по вересень 2017 кошти в сумі 1656,90 грн., які нараховані, як переплата, згідно рішення відповідача № 21 від 09.03.2017 про утримання надміру виплачених сум пенсій.

Відповідно до приписів ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, у тому числі щодо відшкодування збитків, є зобов'язання, яке виникає з угод або внаслідок заподіяної шкоди.

У ст. 1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка заподіювача шкоди: 3) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; 4) вина. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до ст. 1166 ЦК України, саме відповідач повинен був довести факт протиправної поведінки позивача, настання шкоди (її розмір) та причинний зв'язок між ними.

Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

У ході розгляду справи відповідачем не доведено фактів протиправної поведінки позивача, яка б завдала шкоди відповідачу, тому виплачена позивачу пенсія за період з 01.04.2015 по 30.11.2015 у розмірі 9540,65 грн. не підлягає поверненню.

Відповідно до ст. 122 ч. 4 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обовязковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність субєкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність субєкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено субєктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до субєкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність субєкта владних повноважень.

Відповідач посилається на лист від 05.02.2016 № 1087/03, яким ОСОБА_1 була повідомлена про утримання надміру виплаченої пенсії за період з 01.04.2015 по 30.11.2015 у розмірі 9540,65 грн. Однак, встановлено, що позивач не отримувала даного листа, а про утримання з її пенсії дізналася у квітні 2017 після звернення до відповідача з підстав отримання щомісячної пенсії у меншому розмірі.

Також в оскаржуваному рішенні № 21 від 09.03.2017 відповідачем не вказано можливості оскарження та врегулювання в досудовому порядку вирішення спору, тому суд вважає, що у даному випадку строк звернення позивачем до суду обчислюється з дня звернення до відповідача, який відповідно позивачем не пропущений.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 20.11.2015 № 8783/03 відповідачем було ОСОБА_1 повідомлено про припинення з 01.12.2015 виплати їй пенсії у звязку з прийняттям від 02.03.2015 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо пенсійного забезпечення», на підставі якого з 01.04.2015 особам, які займають посади державної служби на підставі Закону України «Про державну службу» призначені пенсії не виплачуються (а.с. 17).

Відповідно до ст. 122 ч. 2 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки, ОСОБА_1 лист від 20.11.2015 № 8783/03 отримала у листопаді 2015, що підтверджено нею у судовому засіданні та у позовній заяві, отже таким чином вона дізналася про порушення своїх прав, а тому пропустила шестимісячний строк звернення до суду за захистом своїх прав.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов у частині вимог ОСОБА_1 до Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та виплати безпідставно невиплачені за період з 01.12.2015 по 24.01.2017 суми пенсії в розмірі 19330,78 грн. підлягає залишенню без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення з позовом до суду.

На підставі ст.ст. 19, 22 Конституції України, ст. ст. 626, 1166, 1215 ЦК України, ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 101, 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та керуючись ст.ст. 122, 241-246 КАС України, суд -

ухвалив:

позов задоволити частково.

Скасувати рішення Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про утримання надміру виплачених сум пенсій від 09.03.2017 № 21.

Зобовязати Калуське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області повернути безпідставно стягнуті у період з квітня по вересень 2017 кошти у сумі 1656,90 грн. нараховані, як переплата відповідно до рішення Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про утримання надміру виплачених сум пенсій від 09.03.2017 № 21.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та виплати ОСОБА_1 безпідставно невиплачені за період з 01.12.2015 по 24.01.2017 суми пенсії в розмірі 19330,78 грн. залишити без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення з позовом до суду.

Рішення може бути оскаржена до Львівського адміністративного апеляційного суду протягом 30 днів з часу її проголошення.

Головуючий: