Справа № ЗП/806/2/18
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у забезпеченні позову)

09 лютого 2018 року м. Житомир справа № ЗП/806/2/18

категорія 6.3

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Попова О. Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред'явлення позову (інші особи, які можуть отримати статус учасника справи: відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ", Державний реєстратор Житомирської обласної філії КП "Центр державної реєстрації" Житомирської області ОСОБА_2 ; треті особи: ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство "УКРСИББАНК" ),

встановив:

08 лютого 2018 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, відповідно до змісту якої заявник просить вжити заходів забезпечення адміністративного позову, а саме:

- накласти арешт на житловий будинок №34-а по вул. Крупської у м. Бердичеві Житомирської області, загальною площею 94,9 кв.м.;

- заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо зміни власника житлового будинку №34-а по вул. Крупської у м. Бердичеві Житомирської області, загальною площею 94,9 кв.м.

В обґрунтування поданої заяви вказує на неправомірні дії Державного реєстратора Житомирської обласної філії КП "Центр державної реєстрації" Житомирської області ОСОБА_2 щодо реєстрації права власності на вказане житлове приміщення за ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" на підставі договору іпотеки №1834 від 03.04.2008. За твердженнями заявника, вказані дії державного реєстратора порушили конституційні права заявника та його малолітнього сина в частині гарантування права власності та права на житло.

Зазначає, що з метою відновлення порушеного права власності ОСОБА_1 в подальшому буде пред'явлено позов до Державного реєстратора Житомирської обласної філії КП "Центр державної реєстрації" Житомирської області ОСОБА_2 та ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ".

Наголошуючи, що подальша повторна зміна власника вказаного житлового будинку, яка, на думку заявника, є ймовірною, унеможливить або істотно ускладнить може поновлення порушених прав ОСОБА_1, заявник звернувся із вказаною заявою до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову суд дійшов наступних висновків.

Частиною першою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Положеннями статті 153 КАС України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведеної правової норми свідчить на користь висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Положеннями частини першої статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За приписами п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" №2 від 06.03.2008 року, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

Суд зазначає, що забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо зміни власника житлового будинку №34-а по вул. Крупської у м. Бердичеві Житомирської області, загальною площею 94,9 кв.м. не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Заборона вчинення дій за своєю суттю є втручанням суду у дискреційні повноваження відповідних органів, уповноважених на державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, його виникнення, зміну та припинення такого права.

Крім того, суд наголошує, що вказана заборона також може вплинути на права, свободи та законні інтереси невизначеного кола осіб в частині виникнення, зміни та припинення права власності на нерухоме майно, проведення його державної реєстрації.

Суд критично ставиться до посилання заявника на незаконність дій Державного реєстратора Житомирської обласної філії КП "Центр державної реєстрації" Житомирської області ОСОБА_2 щодо реєстрації права власності як підставу для вжиття заходів адміністративного позову та зазначає, що правову оцінку діям державного реєстратора в частині вчинення спірних реєстраційних дій та їх правомірності суд надаватиме під час вирішення спору по суті.

Таким чином, доводи заявника в цій частині є передчасними, а вжиття заходів забезпечення позову з наступних мотивів не відповідає засадам інституту забезпечення адміністративного позову.

Суд також звертає увагу, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок не відповідає вимогам частини першої статті 151 КАС України.

Згідно з ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Виходячи з викладених заявником обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-154, 156, 243, 248, 256 КАС України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції у строк та в порядку, визначеному статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова