Справа № 2-а/3493/10
Суддя: Литвиненко І. В.
Дата ухвалення: 2010-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Деснянський районний суд м.Чернігова
ПОСТАНОВА

ІІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2010 року 2а-3493/10

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

Головуючого-судді Литвиненко І.В.

При секретарі: Шульга Т. Є.

За участю представника відповідача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

1810.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради про стягнення недоплаченої разової грошової допомоги, в якому просить визнати дії відповідача незаконними та стягнути разову грошову допомогу до 5 травня як інваліду 2 групи в розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2010 рік.

У судове засідання позивач не з'явився, просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що виплата разової щорічної допомоги здійснювалась у відповідності ч. 2 ст. 52 Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік» та Постанови Кабінету Міністрів України № 299 від 07.04.2010 року.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є інвалідом війни 2 групи, що підтверджується посвідченням (а.с. 10) та перебуває на обліку Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради.

м. Чернігів

Позивач в позовній заяві зазначає, що право на отримання щорічної разової допомоги до 5 травня в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, встановлено ст. 13 Закону „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Тому що Конституційний Суд України в пункті З мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив "Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована одно предметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього.

Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, Інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується одно предметний акт, який діяв у часі раніше". Отже за наявності декількох законів, норми яких по різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що нормою Закону України „Про Державний бюджет України на 2010рік" ( стаття 52 ) фактично змінено положення Закону України „Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту", який діяв у часі раніше, пріоритетними у даному випадку є положення статей Закону „Про Державний бюджет на 2010рік", відповідач проводячи виплату разової грошової допомоги ОСОБА_2 як інваліду війни 2 гр., правомірно застосував положення Постанови Кабінету Міністрів України від 07.04.2010 року № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», згідно з якою, розмір разової грошової допомоги інвалідам війни 2 групи становить 480 грн. Відповідно до довідки від 13.09.10 року № 902-729/027 допомогу в сумі 480 грн. було виплачено позивачу 22.04.2010 року. Отже відповідач діяв відповідно до законодавства, що діяло в 2010 році.

Виходячи із зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7 - 14, ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київської апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя