Справа № 814/2362/17
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 р. № 814/2362/17
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. за участю секретаря судового засідання Бондарь В. О.

представника позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "НікЮТАС", пров. Янтарний, 8, с. Калинівка, Єланецький район, Миколаївська область, 55553

до відповідачаГоловного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

проскасування податкового повідомлення рішення від 27.10.2017 № 7, № 7, № 7,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НікЮТАС» (надалі за текстом - Позивач) звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкових повідомлень - рішень від 27.10.17 № 7; № 7; № 7.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що керуючись на викладених в Акті перевірки висновках Відповідача, протиправно винесено податкові повідомлення - рішення № 7 від 27.10.2017 року про завищення відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, та № 7 від 27.10.2017 року про зменшення суми податкового зобов'язання в сумі 3322796,00 грн. і зменшення суми податкового кредиту на суму 3321465,00 грн. та № 7 від 27.10.2017 року про збільшення грошового зобовязання (за податковим зобовязанням - 61413,00 грн., за штрафними санкціями - 30706,50 грн.).

Позивач зазначив, що до перевірки було надано усі необхідні первинні документи, щодо взаємовідносин між ТОВ «НікЮТАС» та ТОВ «АГРОСФЕРА ЛТД»; між ТОВ «НікЮТАС» та підприємством Філією «Дніпропетровський кінний завод № 65» ДП «Конярство України»; між ТОВ «НікЮТАС» з контрагентом - СВК «Гірниківський». Не зважаючи на фактичне дослідження відповідачем усіх документів, наявності договорів, фактів поставок, фактів оплат, перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій між ТОВ «НікЮТАС» та його контрагентом - постачальником ТОВ «АГРОСФЕРА ЛТД» у березні 2017 року. Такі висновки були зроблені з огляду на те, що податковим органом не встановлено ланцюг придбання ТОВ «АГРОСФЕРА ЛТД» частини товару у березні 2017 року, в подальшому придбаним ТОВ «НікЮТАС», а саме: Баліста, КЕ 5л код УКТ ЗЕД НОМЕР_1 в кількості 1800л. В подальшому поставлений ТОВ «АГРОСФЕРА ЛТД» товар було реалізовано ТОВ «НікЮТАС» підприємству Філя «Дніпропетровський кінний завод № 65» ДП «Конярство України» згідно укладених договорів № 26/04/17-3 від № 01/06/17-1 від 01.06.2017 № 16 від 29.04.2017, №17добрив/04/17 та № 18 добрив/04/17 від 30.04.2017. Здійснено оплату в безготівковій формі, що досліджено під час перевірки. Факт поставки підтверджується податковими накладними зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та включеними до податкових зобов'язань податкової декларації з ПДВ відповідного періоду. Поставка товару здійснена на склад Покупця, доставка - автомобільним перевізником ТОВ «НікЮТАС», що підтверджено ТТН від 30.06.2017 року.

Також, проведеною перевіркою, не зважаючи на надання усіх первинних документів, не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з постачання насіння соняшникового урожаю 2016 року по ланцюгу постачання від СВК «Гірниківський», оскільки податковий орган поставив під сумнів інформацію, наведену в документах та звітності, наданих СВК «Гірниківський», аргументуючи це тим, що вони містять суперечливі та недостовірні відомості щодо кількості та наявності земельних ділянок, трудових ресурсів та виробничих потужностей, необхідних для вирощування та зберігання с/г продукції в задекларованих об'ємах. Зазначені висновки зроблені безпідставно, не зважаючи на те, що взаємовідносини «ТОВ НікЮТАС» з контрагентами-постачальниками ТОВ «АГРОСФЕРА ЛТД» за березень 2017 року, СВК «Гірниківський» за травень 2017 року, а також контрагентами - покупцями, яким у подальшому були реалізовані товари, є реальними господарськими операціями, оскільки: створили наслідки в податковому обліку; спричинили реальні зміни майнового стану; відповідають змісту укладених договорів; в основі лежить економічна мета - приріст активів за рахунок господарського ефекту; підтверджені первинними документами. Застосований відповідачем в акті перевірки критерій достатньої «розумної обережності» у підприємницькій діяльності є недоречним та законодавчо невизначеним. Відповідно до ч. І ст. 627 Цивільного кодексу України, ТОВ «НікЮТАС» є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.Виходячи з отриманих ТОВ «НікЮТАС» від контрагентів-постачальників документів, не мали місця, сумніви у їхній діловій репутації, плато- чи конкурентоспроможності та можливості повного виконання обовязків, за договорами. Податковим законодавством взагалі не передбачено ні право, ні обовязок платника податків на звернення до контролюючих органів з метою підтвердження "добросовісності" інших платників податків.

Відповідач надав відзив на позов, вважає податкові повідомлення-рішення обґрунтованими, та такими що не підлягають скасуванню.Так актом перевірки на підставі вивчення Єдиного реєстру податкових накладних зафіксовано, що не було ТОВ «Агросфера ЛТД» Баліста, КЕ 5л код УКТ ЗЕД НОМЕР_1 в кількості 1800 л на загальну суму ПДВ 254740,68 грн. за період березень 2017 року. Тому, під час перевірки встановлено, не можливість постачання ТОВ «Агросфера ЛТД» Баліста, КЕ 5л код УКТ ЗЕД НОМЕР_1 в кількості 1800 л на загальну суму ПДВ 254740,68 грн. за період березень 2017 року на користь ТОВ «НікЮТАС» та відповідно не можливо підтвердити постачання Баліста, КЕ 5л у кількості 60л. з боку ТОВ «НікЮТАСс» на Філії «ПІВДЕНИЙ ПЛЕМКОНЕЦЕНТР» ДП «Конярство України» у м. Миколаєві. Під час дослідження взаємовідносин позивача з СВК «Гірниківський», перевіркою встановлено, що згідно товарно-транспортних накладних пункт навантаження - 28000, вул. Садова, 1, м. Олександрія, Кіровоградська область, згідно договору поставки пункт навантаження не визначено. Згідно наявних в ГУ ДФС у Миколаївській області баз даних не встановлено у СВК «Гірниківський» наявність складських приміщень, зернотоків або інших споруд для зберігання зерна власного виробництва, не встановлено наявність транспортних засобів для перевезення сільгосппродукції, згідно ЄРПН не встановлено придбання підприємством послуг з транспортування та оренди основних засобів.Таким чином неможливо підтвердити факт руху сільгосппродукції від СВК «Гірниківський» в адресу ТОВ «НікЮТАС». Фінансовий звіт малого підприємництва за 2016 рік, податкову декларацію з податку на прибуток за 2016 рік до ДПІ обліку не надано, тому неможливо встановити наявність у підприємства основних засобів та запасів сільськогосподарської продукції на кінець 2016 року.Таким чином, показники та інформація, наведені у документах, наданих ТОВ «НІКЮТАС» до перевірки (листи, довідки, звіти, тощо) та показники, наведені у звітності СВК «Гірниківський» містять суперечливі та недостовірні відомості щодо кількості та наявності земельних ділянок, посівних площ, обсягів виробництва сільгосппродукції, зокрема соняшника, можливості здійснювати господарську діяльність з вирощування сільськогосподарської продукції. Відповідач також послався на судову практику згідно якої, первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані контрагентами, які не мали можливості фактично здійснювати господарські операції, у зв'язку з відсутністю майна та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення операцій з купівлі-продажу або надання послуг, не можуть.

24.01.2018 року розпочато судове засідання за правилами Кодексу адміністративного судочинства, який набрав чинності з 15.12.2017 року спочатку в загальному провадженні зі стадії підготовчого провадження.

24.01.2018 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання на 07.02.2018 року.

07.02.2018 року відповідачем до суду надано відзив на позов, який було залучено до матеріалів справи.

Суд проаналізував матеріали справи,дослідив наявні в матеріалах справи докази, надав їм оцінку, заслухав пояснення представників сторін, та дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав.

02.10.2017 року ревізорами головного управління ДФС у Миколаївській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «НікЮТАС» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами - постачальниками ТОВ «Агросфера ЛТД» () за березень 2017 року, СВК «Гірниківський» () за травень 2017 року, та контрагентами - покупцями, яким у подальшому були реалізовані товари, придбані у вищенаведених контрагентів - постачальників, за результатами якої було складено акт №1293/14-29-14-07/33132979 (а.с.20-83 т.с.1).

Як вбачається з акту перевірки відповідачем встановлено порушення:

1) п. 198.1, п. 198.3 ст.198 Податкового Кодексу України, у звязку з чим завищено податковий кредит з березень, травень 2017 року, обчислений з вартості товару, джерело походження якого перевіркою не встановлено, на загальну суму ПДВ 8 769 607 грн., в тому числі:березень 2017 року на суму ПДВ 246 249 грн.; травень 2017 року на суму ПДВ 8 520 38 грн.

2) пп. 185.1 ст. 185, п. 188.1. ст. 188, п. 198.1, п. 198.3 ст.198 Податкового Кодексу України, узвязку з чим не підтверджено реальність здійснення на загальну суму ПДВ 3 321 465 грн, в тому числі:господарських операцій з придбання товару TOB «АГРОСФЕРА ЛТД» за березень 2017 року на суму ПДВ - 8 491 грн. СВК «Гірниківський» за травень 2017 року на суму ПДВ - 3312 974 грн.

3) пп. 185.1 ст. 185, п. 188.1. ст. 188, п. 198.1, п. 198.3 ст.198 Податкового Кодексу України, узвязку з чим не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з постачання товару на загальну суму ПДВ 3 322 796 грн, в тому числі:Філя «Дніпропетровський кінний завод № 65» ДП «Конярство України» за березень 2017 року на суму ПДВ - 9 821 грн.; ДП з ІІ «САНТРЕЙД» за травень 2017 року на суму ПДВ - 3 312 975 грн.

12.10.2017 року Позивач не погодився з висновками перевірки та надав запереченняза № 12/10 (а.с. 85-90).

24.10.2017 року відповідачем було надано відповідь на заперечення (а.с.91-102) згідно якої позивачеві було повідомлено про правомірність висновків акту перевірки та рекомендовано проявляти розумну обережність при укладанні договорів з контрагентами. Також внесено зміни до акту в зв`язку з встановленням технічних помилок.

27.10.2017 року на підставі висновків акту перевірки № 1293/14-29-14-07/33132979, були прийняті податкові повідомлення рішення № 7 про завищення відємного значення у сумі 8705195грн.; № 7 про зменшення сум податкового зобовязання та податкового кредиту на загальну суму - 6644261 грн.; № 7 яким визначено суму грошового зобовязання у сумі 92119,5 грн.(а.с.103-109).

Щодо оскаржуваних повідомлень-рішень по суті суд зазначає наступне.

Згідно п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (в редакції станом на 31.05.2016) об'єктом оподаткування податку на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.

Згідно п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Відповідно до п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами.

Відповідно до п.185.1 ст.185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів ( п.188.1 ст.188 ПК України).

Аналіз норм Податкового кодексу свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Довести правомірність своїх дій чи бездіяльність відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень. Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

Згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Також, ч.2 ст. З Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено наступні поняття: первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, в свою чергу господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни у структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем до перевірки надано усі первинні документи, які свідчать про реальність укладених господарських договорів, жодних зауважень щодо необхідності надання позивачем додаткових документів, в ході перевірки зазначено не було. У своєму відзиві на позов відповідач також не зауважує щодо неповноти первинних документів, та підтвердив в судовому засіданні, що позивач до суду надав в якості доказів ті самі первинні документи, що і надавались під час проведення перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «НікЮТАС» та ТОВ «АГРОСФЕРА ЛТД» (код за ) були укладені договори купівлі-продажу № 2546-1Т від 24.02.2017 року та № 2683 від 17.03.2017 року, за умовами якого ТОВ «АГРОСФЕРА ЛТД» (Постачальник) приймає на себе зобов'язання поставляти, а ТОВ «НікЮТАС» (Покупець) прийняти та оплатити товар. Предметом вказаних договорів була поставка товару засобів захисту рослин, мікродобрив. В підтвердження походження товару ТОВ «НікЮТАС» надано лист ТОВ «АГРОСФЕРА ЛТД» від 14.09.2017 № 1409/1.

В Єдиному реєстрі податкових накладних були зареєстровані податкові накладні, отримані від ТОВ «АГРОСФЕРА ЛТД» за березень 2017 року, а саме податкова накладна № 471, 472, 473 від 27.03.2017, № 500, 501 від 28.03.2017 та № 621 від 31.03.2017, що є підставою ТОВ «НікЮТАС» для віднесення сум податку, до складу податкового кредиту.

До перевірки в тому числі було надано довіреності № 25, 26, 27 від 27.03.2017 на підставі яких було здійснено відпуск товару. На підтвердження доставки надавались ТТН від 28.03.2017 року, та підтверджено оплату у безготівковій формі ТОВ «НікЮТАС» за товари платіжними дорученнями за №№ 716, 717, 718 від 27.03.2017 року. Крім того, до перевірки надавалися сертифікати якості товару та накладні на відвантаження (№№ 956, 960, 991, 992 від 28.03.2017, №№1142, 1143 від 31.03.2017), отримані від ТОВ «АГРОСФЕРА ЛТД».

В подальшому поставлений ТОВ «АГРОСФЕРА ЛТД» товар було реалізовано ТОВ «НікЮТАС» підприємству Філія «Дніпропетровський кінний завод № 65» ДП «Конярство України» (далі - Покупець), згідно укладених договорів № 26/04/17-3 від№ 01/06/17-1 від 01.06.2017. № 16 від 29.04.2017, № 17добрив/04/17 та № 18добрив/04/17 від 30.04.2017.

Що було підтверджено відповідною банківською випискою щодо оплати, податковими накладними зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та включеними до податкових зобов'язань податкової декларації з ПДВ відповідного періоду. Поставка товару здійснена на склад Покупця, доставка - автомобільним перевізником ТОВ «НікЮТАС», що підтверджено ТТН від 30.06.2017 року.

Не зважаючи на наведене, перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій між ТОВ «НікЮТАС» та його контрагентом - постачальником ТОВ «АГРОСФЕРА ЛТД» у березні 2017 року. Такі висновки були зроблені з огляду на те, що податковим органом не встановлено ланцюг придбання ТОВ «АГРОСФЕРА ЛТД» частини товару у березні 2017 року, в подальшому придбаним ТОВ «НікЮТАС», а саме: Баліста, КЕ 5л код УКТ ЗЕД НОМЕР_1 в кількості 1800л.

Суд зазначає, що встановлення податковим органом порушень податкового законодавства у діях інших суб'єктів господарювання, ніж позивач, в будь-якому випадку не може бути підставою для висновку про наявність порушень податкового законодавства у господарській діяльності всіх контрагентів порушника.

Чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів.

А відтак, за умови не встановлення контролюючим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

У той же час, контролюючим органом при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками такої операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

За відсутності відповідного вироку суду, де визнані встановленими факти, зібрані під час розслідування кримінальних справ, будь-яка зібрана під час розслідування інформація не може бути належним доказом, оскільки вона може не знайти підтвердження за результатами судового розгляду відповідної кримінальної справи.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що ані з акту перевірки, ані з відзиву на позов відповідача не вбачається, що контролюючим органом досліджувався реальний рух активів в процесі здійснення відповідної господарської операції, не наведено доказів залучення контрагента позивача до схеми мінімалізації податкового навантаження та отримання неправомірної податкової вигоди, зокрема, відсутні докази порушення фіскальних інтересів за результатами таких взаємовідносин, ухилення від сплати податків.

При цьому, акт перевірки не містить аналізу дотримання як позивачем, так і його контрагентом, податкової дисципліни у спірних правовідносинах, з урахуванням того, що приписами ч. 2 ст. 61 Конституції України встановлений індивідуальний характер юридичної відповідальності.

Також відповідачем під час перевірки досліджувались господарські відносини ТОВ «НікЮТАС» з іншим контрагентом - СВК «Гірниківський». Між якими був укладений договір поставки насіння соняшнику урожаю 2016 року за № 03/05- 2017 від 03.05.2017 року. Податкові накладні, отримані ТОВ «НікЮТАС» від СВК «Гірниківський» за травень 2017 року були зареєстровані в Єдиному реєстрі податковихнакладних та включені до податкового кредиту податкової декларації з ПДВ відповідного періоду. Під час перевірки досліджено оплату за товар, що підтверджується банківськими виписками та платіжними дорученнями № 831 від 11.05.2017, №835 від 12.05.2017, № 854 від 15.05.2017, № 867 18.05.2017, № 871 від 19.05.2017, № 877 від 22.05.2017, № 886, № 887 від 23.05.2017, № 888 від 24.05.2017, №№896, 897, 898 від 26.05.2017, №№ 901, 902 від 29.05.2017, №№ 905, 906 від 30.05.2017, №№ 909, 910 від 31.05.2017, №№ 915-918 від 01.06.2017, № 999 від 10.07.2017, №№ 1139-1142 від 03.08.2017, №№ 1215-1217 від 04.09.2017, №№ 1230-1232 від 13.09.2017. Крім того, були надані позивачем до перевірки та досліджені видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, облікова книга довіреностей, згідно якої с/г продукція була отримана на підставі довіреності від 10.05.2017 року № 71, а також документи надані СВК «Гірниківський» в підтвердження наявності статусу с/г виробника.

ТОВ «НікЮТАС» уклав договори поставки з ДП II «САНТРЕЙД» від№60173595, від 04.05.2017 №60173911, від 05.05.2017 №60174641, від 05.05.2017 №60173992, від 10.05.2017 №60174895, від 11.05.2017 №60175061, від 12.05.2017 №60175511, від№60175857, від 16.05.2017 №60176325 та реалізував придбане у СВК «Гірниківський» насіння соняшнику урожаю 2016 року. Перевіркою відповідача було досліджено видаткові та податкові накладні, виписані на адресу ДП II «САНТРЕЙД», а також довіреність від 01.05.2017 року, видану фахівцю з питань закупівлі зернових для отримання від ТОВ «НікЮТАС» товару. ДП II «САНТРЕЙД», згідно банківських виписок, здійснив розрахунок з ТОВ «НікЮТАС» на суму 148332088,42 грн., в тому числі ПДВ 24722014,74 грн.

Не зважаючи на відсутність зауважень до первинних документів, відповідачем не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з постачання насіння соняшникового урожаю 2016 року по ланцюгу постачання від СВК «Гірниківський», з підстав сумнівності інформації, в документах та звітності, наданих СВК «Гірниківський», аргументуючи це тим, що вони містять суперечливі та недостовірні відомості щодо кількості та наявності земельних ділянок, трудових ресурсів та виробничих потужностей, необхідних для вирощування та зберігання с/г продукції в задекларованих об'ємах. Тому, як результат, не встановлено джерело походження с/г продукції, зазначеної у первинних документах, виписаних СВК «Гірниківський» на адресу ТОВ «НікЮТАС» у травні 2017 року.

Відповідно до чч.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до аб. 2 п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, господарські операції це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи взаємовідносини «ТОВ НікЮТАС» з контрагентами-постачальниками ТОВ «АГРОСФЕРА ЛТД» (код за ) за березень 2017 року, СВК «Гірниківський» (код за ) за травень 2017 року, а також контрагентами - покупцями, яким у подальшому були реалізовані товари, є реальними господарськими операціями, оскількистворили наслідки в податковому обліку; спричинили реальні зміни майнового стану; відповідають змісту укладених договорів,в основі лежить економічна мета - приріст активів за рахунок господарського ефекту,підтверджені первинними документами.

Також суд зазначає, що встановлення податковим органом порушень податкового законодавства у діях інших суб'єктів господарювання, ніж позивач, в будь-якому випадку не може бути підставою для висновку про наявність порушень податкового законодавства у господарській діяльності всіх контрагентів порушника.

Зазначені контрагенти були у відповідності до вимог чинного законодавства України зареєстрованими юридичними особами, мають відповідні статуси платників податку; установчі документи зазначених підприємств не були визнані у судовому порядку недійсними; відсутні вироки суду стосовно посадових осіб зазначених підприємств; правовідносини відбувалися на підставі укладених договорів, не визнаних у судовому порядку недійсними, та належне виконання яких підтверджується податковими накладними, а сплата коштів - відповідними виписками банківського рахунку. Таким чином, отримання вказаних товарів також підтверджується їх подальшим використанням у господарській діяльності ТОВ «НікЮТАС».

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

В даному випадку відповідачем винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення в порушення принципу обґрунтованості, що є підставою для задоволення позовних вимог.

З врахуванням вищевикладеного, встановленої безпідставності висновків акту перевірки, щодо завищення від'ємного значення податку на додану вартість на суму 8705195,00 грн., зменшення суми податкового зобов'язання в сумі 3 322 796,00 грн., зменшення суми податкового кредиту на суму 3321465,00 грн. та збільшення грошового зобовязання (за податковим зобовязанням - 61413,00 грн., за штрафними санкціями - 30706,50 грн.), податкові повідомлення-рішення від 27.10.2017 № 7; № 7; № 7 є протиправними та підлягають скасуванню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України, та підлягають поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НікЮТАС" (пров. Янтарний, 8, с. Калинівка, Єланецький район, Миколаївська область, 55553 ідентифікаційний код 33132979) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001 ідентифікаційний код 39394277) задовольнити повністю.

2. Скасувати податкові-повідомлення рішення від 27.10.2017 № 7, № 7, № 7.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001 ідентифікаційний код 39394277) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НікЮТАС" (пров. Янтарний, 8, с. Калинівка, Єланецький район, Миколаївська область, 55553 ідентифікаційний код 33132979) судові витрати в розмірі 3200 грн. та 128759,71 грн.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Мельник

Повний текст рішення складено відповідно до

частини 3 статті 243 КАС України та підписано суддею 16.02.2018