Справа № 323/2723/17(2-а/323/69/17)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2018 року справа № 323/2723/17(2-а/323/69/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Запорізької області на постанову Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Запорізької області про визнання протиправним рішення про відмову у призначені пенсії на пільгових умовах та зобов'язання призначити пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Пологівського об'єднаного УПФУ в Запорізькій області, в якому просила:

- визнати протиправним рішення Пологівського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України у Запорізькій області, викладене у формі листа від 03.07.2017 року, яким позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», право на яку передбачено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов'язати Пологівське об'єднане УПФУ в Запорізькій області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 10 років - відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із дня настання права на пенсію та звернення за нею - з 28.03.2017 року.

Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним рішення Пологівського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області від 03.07.2017 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», право на яку передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано Пологівське об'єднане управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 10 (десять) років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 28.03.2017 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, 28.03.2017 року ОСОБА_1, звернулася із заявою та документами до пенсійного органу про призначення пенсії, як учаснику ліквідації насідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Листом від 08 червня 2017 року №136/03-30 відповідачем відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно з статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з посиланням на рішення від 07 червня 2017 року №378. Також зазначено, що з поданих позивачем документів визначити право на призначення пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не має законних підстав, оскільки відсутні будь-який документ, що засвідчує період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чернобильській АЕС (а.с. 6).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 виданого Міністерством атомної енергетики та промисловості СРСР 11.11.1991 року, яке в подальшому було замінено на посвідчення серії НОМЕР_3 що видане Запорізькою обласною державною адміністрацією 10.10.2001 року, позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до довідки Відділу робітничого постачання Запорізької АЕС № 301 від 17.07.1991 рок позивач брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 04.07.1986 року до 19.07.1986 року. Наведене також підтверджується довідкою Комерційного торговельно-виробничого підприємства «Виробниче об'єднання «Запорізька АЕС» від 05.11.1992 року № 496.

Крім того, на підтвердження вказаної обставини позивач надала копію наказу № 286 від 04.07.1986 року, яким позивач (дівоче прізвище - «Замрій») була відряджена для надання допомоги в організації харчування працівникам Чорнобильської АЕС, розрахунки заробітної плати в трикратному розмірі, а також табелі робочого часу, з яких випливає, що позивач дійсно перебувала в зоні Чорнобильської катастрофи в період з 04.07.1986 року по 19.07.1986 року, та була залучена до робіт з харчування ліквідаторів аварії на Чорнобильській АЕС.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи свідчать про наявність у позивача права на призначення йому пільгової пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, із зменшенням пенсійного віку на 10 років, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками та правовою позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються, зокрема у вигляді державної пенсії.

За умовами статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження в період з 01 липня по 31 грудня 1986 року не менше п'яти календарних днів, пенсійний вік зменшується на 10 років.

Відповідно до частини 2 статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорія 2 особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюється учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

Документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС».

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 передбачено, що при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122.

У разі неможливості надання довідки за формою №122 внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, для визначення права на призначення пенсії надаються інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об'єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до таких документів можна віднести: наказ про відрядження, подорожній лист.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

З аналізу зазначених норм чинного законодавства та установлених обставин справи можна дійти висновку, що наявність у ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) підтверджує визнаний державою його статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який працював у зоні відчуження з 04.07.1986 року по 19.07.1986 року, що відповідно дає їй право для призначення пенсії у зв'язку із зменшенням на десять років пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зазначені обаствини підтверджуються наказом по ОРСУ УС Запорізької АС від 04.07.1986 року № 268 про відрядження в тому числі позивача, як продавця для надання допомоги з організації харчування робітників Чорнобильської АЕС. Також в матеріалах справи наявні розрахунки заробітної плати працівників ОРСа УС Запорізької АЕС, які приймали участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з яких вбачається, що ОСОБА_1 працювала поваром ІІІ розряду.

Крім того, відповідно до довідки № 496 КТП ВО Запорізька АЕС ОСОБА_3 працювала в м. Чорнобиль остров ЧРЕБз 04.07.1986 року по 19.07.1986 року в якості кухаря ст №7 та отримувала заробітну плату в трикратному розмірі (а.с.44).

Таким чином, відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та, в порушення вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, не доведено правомірності своїх дій.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 123, ч. 3 ст. 243, ст. 240, ст.308,ст. 310, ст. 315, ст. 319 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Запорізької області - залишити без задоволення.

Постанову Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 листопада 2017 року по справі № 323/2723/17(2-а/323/69/17) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 29.01.2018 року та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко