Справа № 352/14/17
Суддя: Струтинський Р. Р.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 352/14/17
Провадження № 2-а/352/4/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Струтинського Р.Р.,

секретаря Костюк О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до опікунської ради Тисменицької РДА про оскарження рішення опікунської ради, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до опікунської ради Тисменицької РДА про оскарження рішення опікунської ради. Свої позовні вимоги обгрунтувала тим, що згідно рішення Тисменицького районного суду від 18.12.2009 року її мати, ОСОБА_2, визнано недієздатною та, відповідно до рішення суду від 06.10.2015 року, її призначено опікуном. У власності ОСОБА_2 знаходиться домоволодіння АДРЕСА_1. Вона, разом зі своєю сім'єю, переїхала на постійне місце проживання у АДРЕСА_2 і, відповідно, забрала свою матір проживати за даною адресою. У зв'язку з цими обставинами, у житловому будинку, який знаходиться у с.Узин Тисменицького району Івано-Франківської області, відпала необхідність і вона, разом зі своєю мамою, вирішили його продати. У зв»язку з цим вона у 2015 році звернулася до опікунської ради Тисменицької РДА про надання дозволу на відчуження житлового будинку. Рішенням від 21.12.2015 року опікунська рада їй відмовила у вчиненні правочину - відчужити (продати) житловий будинок, який належить її матері ОСОБА_2 Проте, причини відмови їй не пояснили ні письмово, ні на усну вимогу. У 2016 році вона повторно звернулася до відповідача про надання дозволу на відчуження, проте рішенням від 18.10.2016 року опікунська рада Тисменицької РДА їй повторно відмовила, не пояснивши причини. Вважає рішення відповідача від 21.12.2015 року та рішення від 18.10.2016 року № 05-16 неправомірними, оскільки вона є опікуном та здійснює догляд за своєю матір'ю ОСОБА_2, яка проживає разом з її сім'єю у АДРЕСА_2. Крім того, згідно довідки Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області № 39 від 14.01.2016 року, вона є опікуном над майном та житлом, яке належить на праві власності її матері. Довідкою Узинської сільської ради № 455 від 25.08.2016 року стверджується, що вона здійснює догляд за будинком, який належить її матері. Відповідно до характеристики даної сільської ради, за час проживання у с.Узин вона зарекомендувала себе з позитивної сторони. А тому, вважає, що має право на відчуження домоволодіння АДРЕСА_1, яке належить на праві власності її матері ОСОБА_2, як її опікун.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява, у якій він проси справу розглядати без участі позивача та її представника; позов підтримують в повному обсязі, просили його задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що до опікунської ради Тисменицької РДА надійшли заяви від дочок ОСОБА_2, у яких вони не дають дозволу на відчуження житлового будинку та земель, які належать їх матері. Крім того, позивач не з'явилася на розгляд заяви на відчуження житлового будинку, яке відбулося 18.10.2016 року, та не переконала опікунську раду в забезпеченні прав недієздатної матері. Просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18.12.2009 року, матір позивача, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано недієздатною з 18.12.2009 року (а.с.8)

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06.10.2015 року встановлено опіку над недієздатною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, призначивши опікуном ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.09.2010 року, у власності недієздатної ОСОБА_2 знаходиться домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку А, загальною площею 46, 2 кв.м., житловою площею 34, 7 кв.м.; сараю Б, загальною площею 24, 9 кв.м.; сараю В, загальною площею 20, 6 кв.м.; вбиральні Д, загальною площею 1,0 кв.м.; огорожі 1, загальною площею 86, 0 кв.м.; криниці, 2.

Позивач з с.Узин Тисменицького району Івано-Франківської області переїхала на постійне місце проживання у АДРЕСА_2. Відповідно до довідки про склад сім'ї Гладизької селищної ради Глобинського району Полтавської області № 5320 від 16.12.2016 року, позивач ОСОБА_3 зареєстрована у с.Узин Тисменицького району Івано-Франківської області та фактично проживає у АДРЕСА_2 разом зі своїм співмешканцем, сином та матір'ю ОСОБА_2, за якою здійснює догляд (а.с.15).

Довідками Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області № 39 від 14.01.2016 року та № 455 від 25.08.2016 року стверджується, що позивач є опікуном майна і житла та здійснює догляд за будинковолодінням АДРЕСА_1, яке належить на праві приватної власності її матері ОСОБА_2 (а.с.16,17)

Наданими представником відповідача письмовими доказами також встановлено, що заповіт від ОСОБА_2 Узинською сільською радою не посвідчувався. Остання проживала у с.Узин до 31.08.2009 року, пізніше знята з реєстрації у зв'язку з вибуттям до с.м.т. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області, що підтверджується довідкою Узинської сільської ради № 281 від 14.12.2017 року. Згідно довідки Ліщинського психоневрологічного будинку Інтернату Полтавської області № 1831 від 27.12.2017 року, ОСОБА_2 перебувала на повному державному утриманні в інтернаті з 17.02.2016 року по 28.07.2016 року та 29.07.2016 року виключена із списків мешканців і вибула на постійне місце проживання у АДРЕСА_2

Позивач зверталася до відповідача про надання дозволу на відчуження вищевказаного житлового будинку, проте рішенням Опікунської ради Тисменицької РДА Івано-Франківської області від 21.12.2015 року відмовлено ОСОБА_1 вчинити правочин-відчужити (продати) житловий будинок АДРЕСА_1, який належить її матері ОСОБА_2 та рекомендовано звернутися до суду для її звільнення від виконання обов'язків опікуна у зв'язку з перебуванням ОСОБА_2 у Делятинському психоневрологічному інтернаті Івано-Франківської області (а.с.12)

Пізніше позивач повторно звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу на відчуження майна та рішенням органу опіки Тисменицької РДА від 18.10.2016 року № 05-16 їй повторно відмовлено у вчиненні правочину - відчужити (продати) дане нерухоме майно (а.13).

Згідно пояснень представника відповідача, які надані в судовому засіданні, у недієздатної ОСОБА_2 було троє дітей. Із наданих органу опіки заяв дочок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлено, останні не дають згоду на відчуження житлового будинку та земельних ділянок, які належать їхній матері ОСОБА_2

Пунктом 3 частини 1 статті 71 ЦК України встановлено, що опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири.

Відповідно до ч.1,4 ст.72 ЦК України, опікун зобов'язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Якщо підопічний є власником нерухомого майна або майна, яке потребує постійного управління, опікун може з дозволу органу опіки та піклування управляти цим майном або передати його за договором в управління іншій особі.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що відповідачем прийнято правомірні рішення від 21.12.2015 року та 18.10.2016 року щодо відмови позивачу у вчиненні правочину - відчуженні (продажу) житлового будинку, який перебуває у власності ОСОБА_2, оскільки заповіт від ОСОБА_2 Узинською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області не посвідчувався та її діти, повнолітні дочки, ОСОБА_4 і ОСОБА_6 не дають згоди на відчуження вищевказаного нерухомого майна, а тому відповідач діяв в інтересах ОСОБА_2, з метою захисту та збереження її права власності на дане майно, як недієздатної особи, у зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними і не обгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 71, 72 ЦК України та керуючись ст.ст. 244-246 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до опікунської ради Тисменицької РДА про оскарження рішення опікунської ради відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно до підпункту 15.5 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Р.Р.Струтинський