Справа № 802/1426/17-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1426/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дмитришена Р.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

01 лютого 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року (повний текст якої складено 02 жовтня 2017 року у м. Вінниці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у серпні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно договору оренди земельної ділянки №1-339 від 22.10.15 на праві оренди у ОСОБА_4 перебуває земельна ділянка за кадастровим номером :09:000:2049, загальною площею 36,6142 на території Лукашівської сільської ради, Липовецького району, Вінницької області. Позивач, добровільно відмовляючись від права користування земельною ділянкою на користь інших осіб, звернувся до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, однак відповідач протиправно відмовив у наданні дозволу.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, оформлену листом №К-11389/0-6023/6-17 від 28.07.2017 у наданні ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Лукашівської сільської ради, Липовецького району, Вінницької області, площею 36,6142 га, що перебуває в оренді відповідно до договору від 22.10.2015 за №1-339 за кадастровим номером :09:000:2049 з подальшим формуванням нових земельних ділянок в кількості 19 земельних ділянок площею по 2 га для відведення земельних ділянок безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства з присвоєнням їм нових кадастрових номерів.

В решті позовних вимог відмовлено. Вийшовши за межі позовних вимог, судом першої інстанції зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 13.06.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Лукашівської сільської ради, Липовецького району, Вінницької області, площею 36,6142 га, що перебуває в оренді у відповідності до договору за №1-339 від 22.10.2015 за кадастровим номером :09:000:2049. Стягнуто на користь ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 640 грн.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Так апелянт зазначає про те, що судом першої інстанції не враховано, що позивач безпідставно ухиляється від підписання додаткової угоди про розірвання договору оренди, яку він сам ініціював.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив скасувати постанову суду першої інстанції.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, 22.10.2015 між Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області в особі начальника ОСОБА_5 (орендодавець) та ОСОБА_4 (орендар) укладено договір №1-339 оренди землі сільськогосподарського призначення на території Лукашівської сільської ради, Липовецького району, Вінницької області. Згідно з п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка площею 36,6142 га, рілля, багаторічні насадження, кадастровий номер :09:000:2049.

14.09.2016 ОСОБА_4 звернувся із клопотанням до Головного управління Держгеокадастру про припинення дії договору оренди землі укладеного, 22.10.2015 між ГУ Держгеокадастром у Вінницькій області та ОСОБА_4

21 жовтня 2016 року Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області наказом про припинення договору оренди за №2-14203/15-16-СГ припинило дію договору оренди землі, укладеного 22.10.2015 між ГУ Держгеокадастром у Вінницькій області та ОСОБА_4 шляхом розірвання за згодою сторін.

13 червня 2017 року ОСОБА_4 звернувся із заявою до відповідача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Лукашівської сільської ради, Липовецького району, Вінницької області площею 36,6142 га, що перебуває в оренді, за кадастровим №:09:000:2049 з подальшим формуванням нових земельних ділянок в кількості 19 земельних ділянок по 2 га для відведення земельних ділянок безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства з присвоєнням їм нових кадастрових номерів (а.с. 42).

Листом від 28.07.2017 №К-11389/0-6023/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повідомило позивача про те, що Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області на його клопотання від 20.09.2016 видано наказ за №2-14203/15-16-СГ від 21.10.2016 про припинення дії договору оренди земельної ділянки шляхом розірвання за згодою сторін. На виконання вищевказаного наказу розроблено додаткову угоду від 08.12.2016 за №559. Заявнику необхідно з'явитись до управління для підписання додаткової угоди.

Позивач, не погоджуючись із такими діями відповідача щодо розгляду його заяви, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов частково та виходячи за межі позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відмова ГУ Держгеокадастру від 28.07.2017 №К-11389/0-6023/6-17 є протиправною, а з урахуванням положень ст. 11 КАС України для повного захисту прав та інтересів позивача необхідно зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 13.06.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Лукашівської сільської ради, Липовецького району, Вінницької області, площею 36,6142 га, що перебуває в оренді у відповідності до договору за №1-339 від 22.10.2015 за кадастровим номером :09:000:2049.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Земельного кодексу України (далі ЗК України) до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Положеннями п. "а" ч. 3 ст. 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За приписами ч. 1, 2 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

В силу вимог ст. 56 Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок включає, зокрема згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи обєднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у звязку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).

Тобто, такий вид документації для земель державної власності розробляється на підставі згоди органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об'єднання земельних ділянок користувачем.

Даючи правову оцінку доводам апелянта стосовно того, що клопотання позивача від 13.06.2017 було належним чином розглянуто відповідачем, суд апеляційної інстанції вказує на наступне.

Відповідно до клопотання ОСОБА_4, останній просив відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Лукашівської сільської ради, Липовецького району, Вінницької області площею 36,6142 га, що перебуває в оренді, за кадастровим №:09:000:2049 з подальшим формуванням нових земельних ділянок в кількості 19 земельних ділянок по 2 га для відведення земельних ділянок безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства з присвоєнням їм нових кадастрових номерів.

Між тим, зі змісту оскаржуваної відповіді слідує, що відповідач дане клопотання по суті сформованих позивачем питань не розглянув, дозвіл на розроблення проекту землеустрою не надав, висновків про причини ненадання такого дозволу належним чином не навів. Натомість вказав, що розроблено додаткову угоду про припинення дії договору, для підписання якої позивачу необхідно з'явитися до управління.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованою позицію суду першої інстанції, що даний лист необхідно розуміти саме як відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення.

Крім того, суд апеляційної інстанції критично оцінює посилання апелянта на те, що надання позивачу дозволу на поділ з подальшим формуванням 19 земельних ділянок суперечило б умовам ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України, яка встановлює, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом, оскільки даною нормою регламентовано саме порядок передання земельних ділянок у власність чи користування та не встановлено обмежень щодо надання дозволу на поділ таких земельних ділянок лише за умови припинення права користування на такі ділянки.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обрано вірний спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов'язання відповідача повторно розглянути клопотання від 13.06.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Лукашівської сільської ради, Липовецького району, Вінницької області, площею 36,6142 га, що перебуває в оренді у відповідності до договору за №1-339 від 22.10.2015 за кадастровим номером :09:000:2049, так як останнє не було розглянуто саме по суті поставленого питання.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак оскаржуване судове рішення прийнято відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 08 лютого 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7