Справа № 607/4027/17
Суддя: Сташків Н. М.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2018 Справа №607/4027/17

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Пастернак О.В.,

з участю сторін:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Матуса Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу № 607/4027/17 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними, зобов'язання виконати постанову суду, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у березні 2017 року пред'явив до суду адміністративний позов до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, в якому просив: визнати дії відповідача щодо невиконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2010 року у справі № 2а-9897/2010 протиправними; зобов'язати відповідача виконати постанову суду у справі № 2а-9897/2010 за рахунок коштів Державного бюджету України на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, що передбачені у бюджеті Пенсійного фонду України. Обгрунтовував позов тим, що зазначеною постановою суду зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі, починаючи з 30 жовтня 2010 року провести перерахунок та проводити виплату пенсії ОСОБА_1, відповідно до статей 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчисленої з розміру основної (державної) пенсії не менше 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 50% від мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Роз'яснено відповідачу Управлінню Пенсійного фонду України в місті Тернополі обов'язок виконати постанову негайно. Однак, постанова суду відповідачем не виконується. 23 березня 2017 року з інтернет-сайту Пенсійного фонду України йому стало відомо про те, що Уряд затвердив бюджет Пенсійного фонду України на 2017 рік. Ознайомившись на сайті Урядового поталу зі змістом бюджету, позивач зрозумів, що видатки не передбачають окремим рядком виплат за рішеннями судів, які прийняті на користь чорнобильців. Отже, така бездіяльність означає, що відповідач буде посилатись на відсутність коштів для виконання постанови суду № 2а-9897/2011 на користь позивача, а отже це є порушенням його прав. З огляду на відсутність фінансування, відсутні інші механізми для реального виконання цієї постанови, окрім як зобов'язання відповідача виконувати постанову суду за рахунок коштів Державного бюджету України на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами. На підтвердження своїх доводів позивач посилається також і на практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Цибулько проти України», в якому Суд вказав, що «держава-відповідач має виконати рішення, які залишаються невиконаними». Позивач вважає, що оскільки Україна як держава має державний бюджет, то бюджет Пенсійного фонду України, який частково фінансується з державного бюджету має на майбутнє автоматично передбачати фінансування пенсій чорнобильців, порядок і розмір виплат яких встановлено рішеннями судів. З цих підстав позивач вважає, що вимога про зобов'язання відповідача здійснювати виплати за рахунок найбільш прийнятної категорії виплат - за рахунок коштів Державного бюджету України на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, є належним способом захисту його прав, а такі джерела на виплату пенсії будуть відповідати функціям та конституційним принципам про соціальну державу та захищеність пенсіонера. Водночас, задоволення адміністративного позову дозволить визначити порядок реального виконання судового рішення - шляхом зобов'язання відповідача використовувати наявне фінансування.

У судовому засіданні позивач позов підтримав із викладених у позовній заяві підстав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав подане ним письмове заперечення на позов, яке зводиться до того, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2010 року у справі № 2а-9897/2010 виконувалась відповідачем, зокрема за період з 30 жовтня 2010 року по 31 січня 2011 року доплата за здійсненим перерахунком виплачена позивачу в лютому 2011 року і з лютого 2011 року він отримував пенсію в розмірі, визначеному вказаною постановою суду. З листопада 2011 року у зв'язку з набранням чинності змін до законодавства, які іншим чином врегульовують розмір пенсійних виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір пенсії позивача приведено у відповідність із чинним законодавством. Крім того, якщо позивач вважає, що постанова суду виконується неналежним чином, він вправі подати заяву в порядку ст. 267 КАС України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року), а не звертатися з новим позовом до суду.

Позивач надав письмові пояснення на заперечення відповідача, в яких вказав, що посилання на зміни в законодавстві як підставу невиконання рішення вважає такими, що суперечать ст. 22 Конституції України, тим більше, що постанова суду не була змінена внаслідок більш пізнього законодавства, а тому залишається обов'язковою до виконання. Невиконання рішення суду є звуженням його прав у розумінні практики Європейського суду з прав людини, виходячи з рішення Суду у справі «Бурмич та інші проти України». Крім цього, долучив до матеріалів справи Прес-реліз з офіційного сайту Пенсійного фонду України про стан фінансування пенсійних виплат за січень - листопада 2017 року, за змістом якого з Державного бюджету України на фінансування пенсійних виплат спрямовано 114,0 млрд. гривень, що, на переконання позивача, свідчить про те, що позовні вимоги можуть бути задоволені, а судове рішення про задоволення позову буде реальним, оскільки ґрунтується на наявних джерелах фінансування виплат, за рахунок яких можна виконати постанову суду.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив такі обставини.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2010 року у справі № 2а-9897/2010 зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі, починаючи з 30 жовтня 2010 року провести перерахунок та проводити виплату пенсії ОСОБА_1, відповідно до статей 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчисленої з розміру основної (державної) пенсії не менше 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 50% від мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Роз'яснено відповідачу Управлінню Пенсійного фонду України в місті Тернополі обов'язок виконати постанову негайно.

Постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2010 року у справі № 2а-9897/2010 набрала законної сили і виконувалась Управлінням Пенсійного фонду України в місті Тернополі до листопада 2011 року, що сторонами не оспорюється.

На підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 1055 від 16 грудня 2015 року «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі реорганізовано шляхом злиття в Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України, яке з 29 березня 2016 року є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі.

Згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Відповідно до ч. 6 цієї статті за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Позивачем подано позов до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними, зобов'язання виконати постанову суду в загальному порядку, а не в порядку, передбаченому ст. 383 КАС України, що вбачається з позовної заяви, та позивач сам підтвердив у судовому засіданні.

Набрання постановою суду законної сили породжує такі правові наслідки: вирішується спір між сторонами, постанова суду стає загальнообов'язковою, є незмінною та остаточною та може бути виконана примусово.

Суб'єкт владних повноважень не може бути зобов'язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

При розгляді позовної вимоги позивача щодо виконання окремого судового рішення в іншій справі суд не має права зобов'язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки порушуються процесуальні норми КАС України, зокрема те, що виконавче провадження становить завершальну стадію судового провадження.

Щодо посилання позивача на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Цибулько проти України», в якому Суд вказав, що «держава-відповідач має виконати рішення, які залишаються невиконаними», а також у справі «Бурмич та інші проти України», де вказано про те, що в Україні існує невирішена проблема щодо тривалого невиконання судових рішень та Україна зобов'язана виконати рішення національних судів, які залишаються невиконаними, слід зазначити, що позивач не позбавлений права оспорювати протиправність дій відповідача щодо невиконання судового рішення у встановленому законом порядку, а не шляхом пред'явлення нового позову.

При цьому наявність чи відсутність бюджетних коштів у Пенсійному фонді України для правового значення для вирішення справи не має, оскільки, незважаючи на наявність фінансування для реального виконання судового рішення, суд, як уже зазначалося, не може зобов'язати боржника виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, а тому в позові слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9, 90, 242 - 246, 250, 255, 295, 297, п. п. 15.5 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: м. Тернопіль вул. Руська, 17, ідентифікаційний код у ) про визнання дій щодо невиконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2010 року у справі № 2а-9897/2010 протиправними та зобов'язання виконати постанову суду у справі № 2а-9897/2010 за рахунок коштів Державного бюджету України на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, що передбачені у бюджеті Пенсійного фонду України, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 09 лютого 2018 року.

Головуючий суддяН. М. Сташків