Справа № 826/3975/16
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 лютого 2018 року 09:41 № 826/3975/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Васильченко І.П., за участю секретаря судового засідання Ксендова А.С. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовомПриватного підприємства «Шеріф-Еліт Груп»
доДержавної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.12.2015 р. № ,

за участю представників сторін:

від позивача: Краснов І.В.;

від відповідача: не з'явився.

На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 01 лютого 2018 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Шеріф-Еліт Груп» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.12.2015 р. № .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки від 21.08.2015 р. № 4917/26-51-22-03/37117048 щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.12.2015 р. № , яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 549 180,44 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, оскільки позивачем не було допущено порушень чинного законодавства. Позивачем виконано обов'язок податкового агента та сплачено до бюджету всі платежі, які підлягають відрахуванню із заробітної плати найманих працівників. Всі працівники на підприємстві є офіційно працевлаштованими, зворотнє відповідачем не доведено.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомив. Заперечень по суті заявлених позовних вимог не надав.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

09.12.2015 р. поштовим пересиланням ПП «Шериф-Еліт Груп» було отримано від ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2015 р., в якому зазначено підставою для його прийняття акт перевірки від 21.08.2015 р. № 4917 та Рішення ГУ ДФС у м.Києві про результат розгляду первинних скарг від 04.11.2015 р. № 16719/10/26-15-10-08-16, яким встановлено порушення позивачем приписів п. 119.2 ст. 119, п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України та нараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на загальну суму 549 180,44 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 314164,46 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 235 015,98 грн.

З наведеного вбачається, що рішенням Головного управління ДФС у м.Києві від 04.11.2015 р. № 16719/10/26-15-10-08-16 скасовано податкове повідомлення-рішення від 11.09.2015 р. № в частині основного платежу на суму 5746,72 грн., в частині застосування штрафних санкцій на суму 4309,97 грн., в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу директора задоволено частково. Податкове повідомлення-рішення від 11.09.2015 р. № залишено без змін, а скаргу директора в частині оскарження вказаного рішення залишено без змін.

З вказаного рішення вбачається, що при розгляді скарги позивача використано акт перевірки від 21.08.2015 р. № 4917/26-51-22-03/37117048.

Підставою для проведення перевірки стала постанова старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України від 25.06.2015 р. щодо призначення комплексної позапланової перевірки за результатами проведення якої було складено акт перевірки від 21.08.2015 р. № 4917/26-51-22-03/37117048, яким було встановлено, зокрема, порушення позивачем пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 та пп. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, що полягають у неутриманні та несплаті (неперерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб ПП «Шериф-Еліт Груп» під час виплати доходу у вигляді заробітної плати.

За результатами перевірки ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві за період з лютого 2014 року по червень 2015 року донараховано 319911,18 грн. податку на доходи фізичних осіб.

Відповідно до п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції в розмірі 238815,95 грн.

Отже, на підставі рішення Головного управління ДФС у м.Києві від 04.11.2015 р. № 16719/10/26-15-10-08-16, за наслідками скасування податкового повідомлення - рішення від 11.09.2015 р. № прийнято нове податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2015 р., яким позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 549 180,44 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 314 164,46 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 235 015,98 грн.

Не погоджуючись із винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до пп. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Приписами пп. 164.2.2 п. 164.2 ст. 164 названого Кодексу визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Статтею 168 Податкового кодексу України визначено порядок оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.

Так, пп. 168.1.1 вказаної статті визначено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (пп. 168.1.2 цієї ж статті).

Пунктом 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата).

В силу п. 171.1 ст. 171 названого Кодексу особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків (п. 18.1 ст. 18 Кодексу).

Згідно із пп. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України на податкового агента покладено обов'язок своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Пунктом 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України визначено, що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, -

тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, -

тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов'язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу.

Отже, роботодавець, наділений законодавцем статусом податкового агента, на якого покладається обов'язок щоквартально нараховувати та сплачувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб у вигляді заробітної плати. У випадку ненарахування, неутримання або несплату (неперахування) податку у строки, визначені законом, останній несе відповідальність у вигляді сплати штрафу.

Як вбачається з акту перевірки, в ході перевірки виявлено, що у податкових розрахунках №1-ДФ за 1-4 квартали 2014 року та 1-2 квартали 2015 року не відображено дохід працівника підприємства.

Перевіркою встановлено порушення пп. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України та відповідно до п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції у розмірі 510,00 грн.

Відповідно до п. 51.1 ст. 51 Податкового кодексу України платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов'язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

Згідно із пп. «б» п. 176.2 ст. 176 цього Кодексу особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів зобов'язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Відповідно до п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, всього за результатами перевірки до позивача застосовані штрафні санкції в розмірі 239 325,95 грн. із подальшим їх зменшенням на підставі Рішення Головного управління ДФС у м.Києві від 04.11.2015 р. № 16719/10/26-15-10-08-16 на суму 5746,72 грн. в частині основного платежу та в розмірі 4309,97 грн. в частині штрафних санкцій.

Отже, всього за результатами перевірки до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 235 015,98 грн.

Так, штрафні санкції було застосовано з огляду на те, що ПП «Шериф-Еліт Груп» за перевіряємий період виплачувало охоронцям тіньову заробітну плату, яку не відображало в податковій звітності та як податковий агент не утримувало та не перераховувало до бюджету податок на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2014 р. по 30.06.2015 р. в розмірі 319911,18 грн., не відображено тіньову заробітну плату в податкових розрахунках (ф. 1-ДФ), чим порушено пп. 168.1.1, п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 та п. 176.2 «а», «б» ст. 176 Податкового кодексу України.

Вирішуючи дану справу суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 31.05.2016 р. по справі № 826/624/16 за позовом ПП «Шеріф-Еліт Груп» до ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.09.2015 р. № щодо нарахування на підставі акта від 21.08.2015 р. № 4917/26-51-22-03/37117048 податкового зобов'язання з військового збору, позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві від 11.09.2015 № . Згідно відомостей отриманих із Діловодства спеціалізованого суду (ДСС) рішення набрало законної сили 20.09.2016 р., а тому суд приймає його до уваги в якості належного доказу щодо встановлених в даному рішенні обставин.

Як вбачається із вказаного судового рішення, суд дійшов висновку про те, що перевіряючими не було здійснено детального аналізу первинних та інших документів, наданих позивачем до перевірки, а тому критично оцінив обставини та висновки, що зафіксовані в акті від 21.08.2015 № 4917/26-51-22-03/37117048 в частині епізоду про заниження позивачем податку з доходів фізичних осіб у зв'язку з виплатою нелегальних сум заробітних плат працівникам, що стало підставою для нарахування військового збору.

Оскільки відповідачем не було надано суду жодних належних документальних доказів на обґрунтування правомірності висновків акта перевірки в частині описаного епізоду (зокрема, відповідних первинних і розрахункових документів, пояснень та протоколів допитів фізичних осіб-працівників по факту отримання неофіційних сум доходів від позивача, тощо), суд дійшов до висновку, що факт порушення позивачем вимог пп. 168.1.2 пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, абз. «а» п. 176.2, ст. 176 Податкового кодексу України є недоведеним.

Окрім того, суд приймає до уваги те, що постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 05.10.2017 р. по справі № 826/9573/16 за позовом ПП «Шериф-Еліт Груп» до ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.02.2016 р. № , позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано Рішення № від 09.02.2016р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві. Вказаним податковим повідомленням-рішенням до позивача було застосовано штрафні санкції за донарахування відповідним фіскальним органом єдиного внеску, що було вчинено за висновками акта перевірки від 21.08.2015 р. № 4917/26-51-22-03/37117048. Відомості про набрання вказаним судовим рішенням законної сили у суду відсутні у зв'язку із чим останнє не може бути використано судом в якості належного доказу при вирішенні даної справи, однак суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування як і військовий збір нараховується на доходи (виплати) фізичних осіб. Судовим рішенням по справі № 826/9573/16 визнано протиправним нарахування позивачу сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 443 104,69 грн., який було нараховано на підставі висновків акта перевірки 21.08.2015 № 4917/26-51-22-03/37117048.

Беручи до уваги вищенаведене, зважаючи на те, що в матеріалах справи наявне рішення, яке набрало законної сили по справі № 826/624/16, в якому судом встановлено відсутність факту порушення позивачем пп. 168.1.2 пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, абз. «а» п. 176.2, ст. 176 Податкового кодексу України, визначеного в акті перевірки від 21.08.2015 № 4917/26-51-22-03/37117048, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 01.12.2015 р., яким позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 549 180,44 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 314 164,46 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 235 015,98 грн.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач як суб'єкт владних повноважень в ході судового розгляду не довів обґрунтованість своїх висновків і правомірності прийнятого на їх підставі рішення.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв'язку із задоволенням позову підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного підприємства «Шериф-Еліт Груп» (02091, м.Київ, вул. Харківське шосе 56, кв. 434, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві від 01.12.2015 р. № .

Присудити на користь Приватного підприємства «Шериф-Еліт Груп» (02091, м.Київ, вул. Харківське шосе 56, кв. 434, ) судові витрати в сумі 8 237,72 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві (02068, м.Київ, вул. Кошиця, 3, ).

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П.Васильченко

Повний текст судового рішення складено та підписано 02.02.2018 року