Справа № 806/2137/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"06" лютого 2018 р. Справа № 806/2137/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_2,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Житомирі апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на додаткову постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" жовтня 2017 р. про стягнення судового збору у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2017 р. на адресу суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_3 про стягнення судового збору з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до Державного бюджету України.

Додатковою постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017р. заяву ОСОБА_3 про стягнення судового збору задоволено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області за такими реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у м.Житомирі; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38035726; банк отримувача - ГУДКСУ у Житомирській області; код банку отримувача (МФО) - 811039; рахунок отримувача - 4002; код класифікації доходів бюджету - 22030101. судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Не погоджуючись з додатковою постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви. Зазначає, що позивач був звільнений від сплати судового збору відповідно до норм ст.5 Закону України "Про судовий збір", а отже позивач ніяких витрат не поніс.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.168 КАС України (в редакцій чинній на день постановлення ухвали) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Слідуючи вимогам, передбаченим ч.ч.2, 3 ст.168 КАС України (в редакцій чинній на день постановлення ухвали) питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд ухвалює додаткове судове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. "Про судове рішення в адміністративній справі" додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.

Встановлено, що в липні 2017 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо неналежного розгляду клопотання від 05 травня 2017 р., щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для сінокосіння земельної ділянки площею 3.1 га на території Брусилівського району (бувшої Озерської сільської ради).

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2017 р. позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо неналежного надання відповіді на клопотання ОСОБА_3 від 5 травня 2017 р., оформленої листом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 30 травня 2017 р. №Г-6782/0-5200/6-17. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В заяві від 26.09.2017р. позивач просив суд першої інстанції вирішити питання розподілу судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.87 КАС України (в редакцій чинній на день постановлення ухвали) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є інвалідом з дитинства 2 групи, а тому відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору при розгляді справи в усіх судових інстанціях.

В матеріалах справи відсутні документ про сплату позивачем судового збору.

Частиною 1 статті 94 КАС України (в редакцій чинній на день постановлення ухвали) передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.98 КАС України (в редакцій чинній на день постановлення ухвали) суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Разом з тим, відповідно до статей 4, 6, 9 Закону України "Про судовий збір" розміри ставок судового збору, порядок сплати судового збору, зарахування судового збору до Державного бюджету України. Вказані статті застосовуються до позивачів, у яких відсутні пільги щодо сплати судового збору та відповідно подають документи на підтвердження сплати судового збору.

Колегія суддів вважає, що розподілу підлягають документально підтверджені судові витрати. Вказана стаття не передбачає розподілу (стягнення) судових витрат, які не були здійснені, а також порядку стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача в дохід Державного бюджету пропорційно до задоволеної або відхиленої частини вимог, якщо позивача звільнено від сплати судового збору.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що додаткова постанова підлягає скасуванню як така, що прийнята з порушенням вимог ст.168 КАС України. Отже, підстави для задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області задовольнити, додаткову постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" жовтня 2017 р. скасувати. Прийняти нову постанову якою відмовити ОСОБА_3 в задоволенні заяви про стягнення судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

ОСОБА_2

Повне судове рішення складено "06" лютого 2018 р.