Справа № 802/2172/17-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 лютого 2018 р. Справа № 802/2172/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара Павла Анатолійовича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Управління Держпраці у Вінницькій області

до: Тростянецької центральної районної лікарні

про: застосування заходів реагування

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов Управління Держпраці у Вінницькій області до Тростянецької центральної районної лікарні про застосування заходів реагування.

Позов мотивований тим, що за результатами перевірки виявлено ряд порушень вимог законодавства у сфері охорони праці та промислової безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

Зазначене, на думку позивача, свідчить про наявність підстав для застосування заходів у сфері державного нагляду до відповідача у вигляді зупинення виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що і стало підставою для звернення позивача до суду.

15.12.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII.

Вказаним Законом вводиться в дію нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України, який визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Згідно з п. 10 ч. 1 Розділу VII Перехідних Положень КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, частиною 1 ст. 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ухвали від 19.12.2018 визначено здійснювати подальший розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Крім того, зазначеною ухвалою встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 162 КАС України та 5-денний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення в порядку ст. 164 КАС України, а позивачу - 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив в порядку ст. 163 КАС України.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями статті 258, частини 2 статті 262 КАС України суд вважає, що наявні підстави для розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 20.11.2017 на підставі наказу управління Держпраці у Вінницькій області від 16.12.2016 №1036-0 посадові особи управління Держпраці у Вінницькій області провели планову перевірку на предмет дотримання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки у Тростянецькій центральній лікарні.

Під час перевірки виявлені порушення нормативно-правових актів з охорони праці, які створюють загрозу життю та здоров'ю працівників підприємства. Зокрема. встановлено, що відповідач не одержав дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (затосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме: на застосування продуктів розподілення повітря; посудини, що працюють під тиском понад 0,05 мПА; на експлуатацію ліфта (заводський №82106, реєстраційний №140), що є порушенням частини 3 статті 21 Закону України "Про охорону праці"; п.11, п. 15 додатку 2, та п.12, п. 17 п. 19 додатку 3 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого Постановою КМУ від 26.10.2011 №1107.

За результатами перевірки та у зв'язку з виявленням порушень вимог законодавства складений акт перевірки виробничого обєкта від 20.11.2017 № 006.0508.17, примірник якого отримав в. о. головного лікаря. На усунення недоліків управління Держпраці у Вінницькій області винесло стосовно відповідача припис від20.11.2017 №006.0508.17.

З метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров'ю людей позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування заходів реагування, суд виходить з такого.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Відповідно до норм ст. 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96) державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з п. 7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

За нормами ст. 4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-XII (далі - Закон № 2694-XII) державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Зокрема, п.п. 16 п. 4 Положення № 96 передбачено, що Держпраці здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці, навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

Згідно з п.п. 5 п. 6 вказаного Положення передбачено, що Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Відповідно до абзацу першого п. 7 вказаного Положення передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Приписами норми ч. 1 ст. 39 Закону України "Про охорону праці" передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, зокрема, мають право видавати в установленому порядку роботодавцям, керівникам та іншим посадовим особам юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування обов'язкові для виконання приписи (розпорядження) про усунення порушень і недоліків в галузі охорони праці, охорони надр, безпечної експлуатації об'єктів підвищеної небезпеки, а також забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Абзацом 1 ч. 5 ст. 4 Закону № 877-V встановлено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Частиною 7 ст. 7 цього Закону передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

З огляду на викладені положення Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Закону України "Про охорону праці" підставою для звернення з позовом до суду про застосування заходів реагування є виявлення органом нагляду (контролю) порушення вимог законодавства, про що зазначається в акті перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами перевірки виявлено порушення нормативно-правових актів з охорони праці, які створюють загрозу життю та здоров'ю працівників підприємства, зокрема виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатація (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, без необхідних дозволів.

Також головним державним інспектором відділу нагляду в АПК та СКС ОСОБА_1 відносно Тростянецької центральної лікарні складений припис від 20.11.2017 № 006.0508.17 з вимогою усунути порушення, зазначені у акті перевірки, та щодо виконання заходів інформувати управління Держпраці у Вінницькій області письмово про усунення порушень.

Від відповідача на адресу суду надійшли письмові заперечення згідно яких Тростянецька центральна лікарня повідомила суду, що вимоги припису виконано про що на адресу позивача направлено лист від 11.12.2017 за №535. Разом з тим, Тростянецькою центральною лікарнею не надано суду доказів отримання необхідних дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме: не застосування продуктів розділення повітря; ліфт та посудини, що працюють під тиском понад 0,05 мПА.

Вирішуючи питання наявності підстав для вжиття відповідних заходів, про які просить заявник, суд зважає на те, що в силу правил статті 39 Закону України "Про охорону праці" передумовою заборони, зупинення, припинення, обмеження експлуатації підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуску та експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт є створення суб'єктом господарювання загрози життю.

Пунктом 2.26 цього Положення передбачено, що право заборони виконання робіт, виробництва виникає у разі виявлення під час перевірки: порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю працівників; порушень вимог Кодексу України про надра; відсутності дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; непроведення у встановленому порядку та в терміни технічного огляду, випробування або експертного обстеження машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки; виникнення нещасного випадку зі смертельним або тяжким наслідком, групового нещасного випадку.

У разі виявлення факту перевищення допустимих норм технологічного навантаження виробничого об'єкта (окремого виробництва, машин і механізмів) або якщо дійсний рівень технологічного навантаження створює загрозу життю працівників, уникнути чого можливо за рахунок його зниження, роботи такого об'єкта (виробництво, експлуатація машин і механізмів) можуть бути обмежені до допустимого безпечного рівня.

Це відповідає, зокрема, принципу державного нагляду (контролю), закріпленому статтею 3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", відповідно до якого такий нагляд здійснюється виходячи із пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини.

Отже, підставою для застосування відповідних заходів реагування є порушення суб'єктом господарювання законодавства про охорону праці, яке створює загрозу життю та здоров'ю людей, та у подальшому може призвести до тяжких наслідків.

При цьому, відповідно до Переліку видів робіт підвищеної небезпеки (додаток 2) до Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки" від 26.10.2011 №1107 технічне обслуговування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (п. 2 додатку 2) застосування шкідливих небезпечних речовин 1, 2 і 3 класу небезпеки (п. 3 додатку 2); зберігання балонів із стисненим, зрідженим, вибухонебезпечним газом (п. 11 додатку 2); зварювальні, газополум'яні роботи (п. 23 додатку 2); роботи із збереження та переробки зерна (п. 25 додатку 2) є роботами підвищеної небезпеки.

Відповідно до Переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (додаток 3) до Порядку №1107 технологічне устаткування, лінійні частини та їх елементи систем газопостачання природним і зрідженим газом суб'єктів господарювання та населених пунктів, а також газовикористовуюче обладнання потужністю понад 100 кВт (п. 3 додатку 3); посудини, що працюють під тиском понад 0,05 МПа (п. 17 додатку 3); вантажопідіймальні крани і машини (п. 19 додатку 3) відносяться до переліку машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки.

Згідно з частиною третьою статті 21 Закону №2694-ХІІ роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва субєкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов'язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1107 (з наступними змінами та доповненнями), дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3.

Станом на дату розгляду справи відсутні докази отримання відповідачем дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

На переконання суду, відповідач без отримання дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, тобто до повного усунення встановлених порушень, створює об'єктивну загрозу здоров'ю і життю людей, які відповідно до положень ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні, і може призвести до тяжких наслідків, що, в свою чергу, є підставою для застосування до відповідача заходів реагування у вигляді повного зупинення виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: робіт із збереження та переробки зерна; технічного обслуговування шкідливих небезпечних речовин 1, 2 і 3 класу небезпеки; зберігання балонів із системним, зрідженим, вибухонебезпечним газом; зварювальних. газополумяних робіт; а також повного зупинення експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме: посудин, що працюють під тиском; вантажопідіймальних кранів і машин; технологічного устаткування лінійних частин та їх елементів системи газопостачання природним газом газовикористовуючого обладнання потужністю понад 100кВт.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги управління Держпраці у Вінницькій області підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує на наступне.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Разом з тим, позивач на день подання позову відповідно до положень статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, відтак, судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Застосувати до Тростянецької центральної лікарні заходи реагування у вигляді:

1) зупинення виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: застосування продуктів розподілення повітря;

2) заборонити експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме:

- посудин, що працюють під тиском понад 0,005 мПА;

- експлуатацію ліфта (заводський №82106, реєстраційний №140).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Управління Держпраці у Вінницькій області (21050, м. Вінниця, вул. Магістратська, 37, );

Тростянецька центральна лікарня (24300, Вінницька область, Тростянецький район, с. Тростянець, вул. Мічуріна, 60, )

Рішення у повному обсязі виготовлено 12.02.2018.

Суддя Комар Павло Анатолійович