Справа № 815/138/18
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/138/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхтенко Л.Р., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса проживання: 68600, Одеська обл., Ізмаїльський район, с. Муравлівка, вул. Садова, 38) до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Кишинівська, 46) про визнання дій протиправними в частині відмови в призначені пенсії; скасування рішення №167 від 27.10.2017 року та зобовязання зарахувати період роботи в колгоспі ім. «XXII зїзду КПРС» з 07 лютого 1985 року по 27 травня 1989 року в трудовий (страховий) стаж,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 10 січня 2018 року з позовом звернулась ОСОБА_1 до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просив визнати протиправними дії в частині відмови в призначені пенсії; скасувати рішення №167 від 27.10.2017 року та зобовязати зарахувати період роботи в колгоспі ім. «XXII зїзду КПРС» з 07 лютого 1985 року по 27 травня 1989 року в трудовий (страховий) стаж.

Ухвалою від 12 січня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до п.2 ч. 1 ст. 263 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем в порушення ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 1 Розділу «Загальні положення» «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки», затвердженого Постановою КМУ №637 від 12.08.1993 року, не прийнято до уваги наявність записів у трудовій книжці за період роботи позивача з 07 лютого 1985 року по 27 травня 1989 року у колгоспі ім. «XXII зїзду КПРС» Одеської області Ізмаїльського району с. Муравлівка, тобто прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії з порушенням Закону, в той час як позивач є багатодітною матірю пятьох дітей та відповідно до ст. 17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» має право на призначення дострокової пенсії за віком до досягнення 50 років за наявності 15 років страхового стажу.

Позивач вважає, що рішення пенсійного фонду щодо відмови у призначенні їй пенсії, яким не зараховано до загального трудового стажу період роботи в колгоспі ім. «XXII зїзду КПРС» через невідповідність в особистих даних позивача в архівних документах, наказах, відомостях і книгах по зарахуванню та виплаті заробітної плати, а саме: по-батькові вказано як подвійне ОСОБА_2 (Климівна), тоді як в паспорті і трудовій книжці колгоспника по-батькові вказано як «Михайлівна», є необґрунтованим.

До суду 17 січня 2018 року (вхід. №ЕП/280/18) електронною поштою та 23 січня 2018 року (вхід. №1798/18) поштою надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що позов не визнає та просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю з таких підстав.

Відповідно до норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для призначення пенсії необхідно мати 15 років страхового стажу, належним чином підтвердженого, між тим у позивача лише 12 років 08 місяців 18 днів такого стажу, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. Також відповідач зазначив, що архівна довідка від 22.12.2016 року №546/01-28, яка підтверджує період роботи позивача у колгоспі з період роботи з 1985 року по 1989 рік та 2000 рік не відповідає нормам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, оскільки ПІБ позивача не співпадає з даними паспорту, а тому не має законних підстав для зарахування вказаного періоду до стажу роботи, оскільки вона належить іншій особі. Крім того, відповідач зазначив у відзиві на позовну заяву, що частина цього стажу три роки зараховано до страхового стажу позивача як догляд за дитиною до досягнення трьох річного віку.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджено відповідним паспортом (а.с. 10).

Відповідно до трудової книжки колгоспника УКР № 1017912, ОСОБА_1 із 07.02.1985 року по 27.05.1989 року працювала дояркою на молочно-товарній фермі у колгоспі ім. «XXII зїзду КПРС» Одеської області Ізмаїльського району (а.с.8-9).

Згідно з архівною довідкою від 22.12.2016р. №546/01-28, виданої ОСОБА_1, ОСОБА_1 (Климовна) працювала дояркою з лютого 1985 року по травень 1989 року на фермі у колгоспі ім. «XXII зїзду КПРС» Одеської області Ізмаїльського району та отримувала заробітну плату (а.с.14).

21 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком (а.с.14) відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для жінок, які мають 5 дітей, з них 2 на утриманні. До заяви були додані копія трудової книжки колгоспника УКР № 1017912, архівна довідка від 22.12.2016р. №546/01-28 за період роботи позивача у колгоспі ім. «XXII зїзду КПРС», копії свідоцтва про народження дітей та копія свідоцтва про шлюб.

Рішенням №167 від 27.10.2017 року Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області у призначенні пенсії ОСОБА_1 відмовлене, у звязку з тим, що відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» право на призначення дострокової пенсії за віком, як багатодітна мати мають жінки, які народили пятеро і більше дітей і виховали їх до досягнення шестирічного віку після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу, в той час як згідно з наданими позивачем документів загальний стаж роботи складає 12 років 8 місяців та 18 днів, у звязку з чим позивач не має право на призначення пенсії за віком. Окрім того, зазначеним рішенням повідомлено позивачу, що до загального стажу не зараховано періоду роботи у колгоспі з 1985 року по 2000 рік, оскільки згідно архівної довідки №546/01-28 від22.12.2016 року вказано подвійне по батькові ОСОБА_2 (Климовна), а згідно паспорту по-батькові ОСОБА_2 (а.с.13).

Також судом досліджені надані відповідачем письмові докази: розрахунок стажу, з якого вбачається, що до загального страхового стажу позивача 12 років 8 місяців та 13 днів, частково враховано роки роботи у колгоспі період з 18.04.1986 17.04.1989 як догляд за дитиною до досягнення трьох річного віку (а.с. 34). А також досліджена копія довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про результати зустрічної перевірки обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії шляхом ознайомлення з архівними документами від 24.10.2017 року № 7568, відповідно до якої встановлено, що дані архівної довідки про підтвердження наявності трудового стажу та заробітної плати № 546/01-28 від 22.12.2016 року відповідають первинним документам (а.с.35-36).

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов таких висновків.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (надалі - Закон № 1058-IV), відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з п. 3 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV жінки, які народили пятеро і більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до цього віку мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є матерію пятьох дітей, що не заперечується відповідачем.

Враховуючи вищенаведені приписи діючого законодавства, позивач має право на пенсію після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу.

Позивач просить зобовязати відповідача зарахувати період роботи в колгоспі з 07.02.1985 року по 27.05.1989 року в її трудовий (страховий) стаж за даними трудової книжки колгоспника.

Так, відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 р. № 310 Основні положення про трудові книжки колгоспників, основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка, в яку, зокрема, заносяться відомості про трудову участь колгоспника в громадському господарстві: дата прийняття в колгосп, встановлений річний мінімум трудової участі, його фактичне виконання. Якщо колгоспник не виробив встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві з причин, визнаних правлінням колгоспу чи загальними зборами колгоспників поважними, адміністрація колгоспу має внести відповідні записи до трудової книжки.

Отже, для зарахування повного року роботи в колгоспі до стажу, повинен бути зроблений відповідний запис про це в трудовій книжці колгоспника.

Із дослідженої копії трудової книжки позивача видно, що такий запис відсутній, а отже, трудовий стаж має бути зарахований за фактичною тривалістю виконаної роботи.

Тому, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо необчислення стажу за даними трудової книжки колгоспника відповідають вищевикладеним вимогам законодавства.

Відповідно до пп. 1 -2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 р., за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Позивач подала до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області архівну довідку від 22.12.2016 року № 546/01-21, в якій зазначено, що відповідно до документів по особовому складу колгоспу ОСОБА_1 (Климівна як зазначено в документах) працювала дояркою та її нараховувалась заробітна плата за 1985-1989 рокі за таблицею, наведеною в довідці (а.с. 14), але згідно з паспортом позивач по-батькові ОСОБА_2.

Відповідно до п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, якщо ім'я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім'ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Встановлення факту роботи особи на певних посадах в певні періоди здійснюється в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Обставини, щодо яких Законом визначений спеціальний порядок їх встановлення, не можуть встановлюватись в порядку адміністративного судочинства в межах розгляду окремої справи.

З огляду на вищевикладені обставини, суд вважає, що дії відповідача щодо необчислення стажу з 07 лютого 1985 року по 27 травня 1989 року за даними трудової книжки колгоспника та неврахування даних за архівною довідкою за відсутності встановленого в судовому порядку факту приналежності цього документа позивачу на час розгляду заяви позивача про призначення/перерахунок пенсії від 21.07.2017 року на підставі наявних на той час документів, відповідають вищевикладеним вимогам законодавства.

Тому, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги щодо зобовязання відповідача зарахувати період роботи в колгоспі з 07 лютого 1985 року по 27 травня 1989 року в трудовий (страховий) стаж позивачу.

Відповідно до розрахунку стажу, що міститься в матеріалах справи вбачається, що загальний страховий стаж позивача складає 12 років 8 місяців та 13 днів, тобто менше 15 років. Крім того, з цього розрахунку стажу вбачається, що в цей стаж - 12 років 8 місяців та 13 днів вже частково включені роки роботи позивача в колгоспі з 07.02.1985 року по 27.05.1989 року, у вигляді періоду з 18.04.1986 17.04.1989, як догляд за дитиною до досягнення трьох річного віку (а.с. 34).

У стаж позивача не включений період роботи в колгоспі з 07.02.1985 року по 17.04.1986 року: 1 рік, 2 місяця, 10 днів та період роботи в колгоспі з 18.04.1989 року по 27.05.1989 року: 1 місяць, 9 днів, разом: 1 рік, 3 місяця, 19 дні, за відсутності належних доказів. Між тим, неврахований стаж разом із зарахованим стажем не дорівнюють 15 рокам.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що рішення Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 167 від 27.10.2017 року про відмову у призначенні пенсії, відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» про призначення дострокової пенсії за віком, як багатодітної мати, є правомірним, оскільки на час прийняття цього рішення позивачу не вистачає необхідного стажу, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача щодо визнання дії відповідача в частині відмови в призначенні пенсії протиправними та скасування рішення № 167 від 27.10.2017 року.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90,139, 246, 255,263,293,295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (адреса проживання: 68600, Одеська обл., Ізмаїльський район, с. Муравлівка, вул. Садова, 38) до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Кишинівська, 46) про визнання дій протиправними в частині відмови в призначені пенсії; скасування рішення №167 від 27.102.107 року та зобовязання зарахувати період роботи в колгоспі ім. «XXII зїзду КПРС» з 07 лютого 1985 року по 27 травня 1989 року в трудовий (страховий) стаж, - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293,295 КАС України, пп.15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.