Справа № 233/6503/17
Суддя: Каліуш О. В.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/6503/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року

приміщення суду за адресою: 85113, м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, 157

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Франчук А.О., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до інспектора ГРПП Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, водія СПМТЗ Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з адміністративним позовом (а.с. 1-8,22), ОСОБА_1 просить:

-визнати протиправними дії інспектора ГРПП Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 в частині порушення пунктів 1,2 статті 35, пункту 3 статті 18, пункту 3 статті 20 Закону України «Про національну поліцію», ст.ст. 279, 281, 285, 268 КУпАП, Ш розділу пункт 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395, пункту 8 розділу ХШ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395, статті 17 Закону України «Про дорожній рух», та пункту 4.7, 4.8, 4.14 г Правил дорожнього руху в Україні, ст.122 КУпАП в частині невірної кваліфікації правопорушення, статті 7 КУпАП, ч.2 ст. 19 Конституції України, а також в частині безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності;

-визнати протиправними дії водія СПМТЗ Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 в частині порушення пункту 1 статті 35, пункту 3 статті 18, пункту 1 статті 29, пункту 2 статті 31, пункту 1 статті 40, пункту 2 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 279, 281 КУпАП, статті 17 Закону України «Про дорожній рух», та пункту 4.7,4.8 та 4.14г Правил дорожнього руху в Україні, ст.122 КУпАП в частині невірної кваліфікації правопорушення, статті 7 КУпАП, ч.2 ст. 19 Конституції України, а також в частині безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності;

-скасувати постанову серії БР № 957748, винесену інспектором ГРПП Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу 425,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що 11 грудня 2017 року інспектором ГРПП Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 та водієм СПМТЗ Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову серія БР № 957748 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Відповідно до змісту постанови, він, керуючи транспортним засобом за межами населеного пункту не ввімкнув ближнє світло фар або денні ходові вогні, чим порушив ч.2 ст.122 КУпАП та п. 9.8 ПДР в Україні.

Зазначені дії відповідачів вважає протиправними, а постанову незаконною з таких підстав.

11 грудня 2017 року, рухаючись по автодорозі Словянськ Донецьк Маріуполь, він керував транспортним засобом з безумовним дотриманням правил дорожнього руху в Україні, що підтверджується відеозаписом з його реєстратору, на якому зафіксовано виблискуванням ближнього світла фар від їдучої попереду машини синього кольору та дорожнього знаку 5.21.2 «Кінець додаткової смуги руху». Після зупинки транспортного засобу він вимкнув ближнє світло факт та ввімкнув аварійну сигналізацію, як того вимагають правила дорожнього руху. Після зупинки, поліцейський сказав йому, щоб він надав водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Після того, як він спитав у нього, що трапилось, поліцейський вигадав йому причину, яка на його думку, не відповідає вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Так, причиною зупинки зі слів поліцейського було порушення статті 122 ч.2, п. 9.8 ближнє світло фар, але якого Закону чи нормативно-правового акту з його слів не зрозуміло. В порушення пункту 2 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський ОСОБА_2 не проінформував його про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

В порушення пункту 3 статті 18 Закону України «Про національну поліцію» ОСОБА_2 не назвав свою посаду, та не предявив на його вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук, не зважаючи на вимогу. Також, поліцейський ОСОБА_2 безпідставно вимагав від нього вийти з машини.

Після того, як він сказав поліцейському, що якщо він порушив, то необхідно виносити постанову, поліцейський ОСОБА_2 пішов до службового автомобілю, звідки повернувся через деякий час та знову наказав надати йому посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб. Вказані документи він йому надав для ознайомлення. Поліцейський ОСОБА_2 мовчки перевірив документи та зробив якісь записи.

Разом з поліцейським ОСОБА_2 до його автомобілю підійшов ще один поліцейський водій ОСОБА_3, який в порушення пункту 3 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», не назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання. Також, в порушення п.1 статті 29 ОСОБА_3 застосував до нього поліцейський захід; поліцейський захід це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

В порушення пункту 2 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_3 під час застосування до нього превентивних поліцейських заходів не повідомив про причини застосування до нього превентивних заходів, а також не довів до його відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

В порушення пункту 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_3 застосував для проведення превентивного заходу мобільний телефон, який не має функції автоматичної фото відеозйомки.

Застосувавши мобільний телефон, ОСОБА_3 порушив вимоги Закону України «Про захист персональних даних», адже не відомо яким чином захищена інформація на флеш картці телефону.

В порушення пункту 2 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_3 не проінформував його про відеотехніку, яка ним застосовувалась.

Поліцейський ОСОБА_3 безпідставно вимагав у нього надання службового посвідчення. Жоден нормативно - правовий акт не надає йому такого права.

В порушення Закону України «Про захист персональних даних» ОСОБА_3 вносив його персональні дані до мобільного телефону. ОСОБА_3 взагалі не мав права застосовувати до нього превентивний захід, адже відповідно до п.2 статті 30 поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

В порушення пункту 3 статті 20 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський ОСОБА_2, зняв з однострою чи приховав нагрудний знак, для перешкоджання прочитанню інформації на ньому або фіксуванню її за допомогою технічних засобів, що забороняється Законом.

В порушення вимог статті 279 КУпАП поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 колегіально винесли постанову не розглянувши справу, не розяснивши йому права та обовязки, не дослідили докази і не вирішили клопотання, що підтверджується відеозаписом з реєстратора.

В порушення вимог статті 281 КУпАП, розглянувши колегіально справу, поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не склали протокол засідання колегіального органу.

В порушення ст. 282 КУпАП, постанова серії БР № 957748 не містить найменування органу, який виніс постанову; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; посада посадової особи зазначена не вірно.

В порушення статті 285 КУпАП не було оголошено постанову по справі про адміністративне правопорушення.

В порушення вимог статті 268 КУпАП його не ознайомили з доказами, не надали можливості надати пояснення, не зважаючи на те, що він просив надати окремий аркуш для написання пояснень та клопотання. Спочатку поліцейський ОСОБА_3 сказав, що аркуш надасть ОСОБА_2, а останній навіть не дав йому можливості надати пояснення. Вже після складання постанови, накладення стягнення та підпису самого ОСОБА_2, в нього спитали чи буде він надавати пояснення, так і не надавши окремий аркуш.

Також, не зважаючи на прохання розяснити йому права та ознайомити з вимогами ст.ст. 33 та 284 КУпАП, поліцейський ОСОБА_2 відмовив, сказавши що він ознайомлював його відразу після зупинки. Проте, він вів безперервну відеофіксацію, яка підтверджує, що ОСОБА_2 з правами його не знайомив.

Крім того, поліцейськими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було порушено Ш розділ пункт 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 в частині порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме жодної дії, зазначеної в п. 9 зроблено не було, що підтверджується відеозаписом.

Відповідно до статті 252 КУпАП та пункту 10 Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішній переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При написанні постанови відповідачі жодних доказів для ознайомлення йому не надали, пояснення у нього не відібрали, таким чином не зрозуміло, що саме вони оцінювали за своїм внутрішнім переконанням.

В порушення вимог пункту 8 розділу ХШ Інструкції ОСОБА_2 здійснив записи не розбірливим почерком, а прізвище, імя, по-батькові особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, імя, по- батькові поліцейського записано не друкованими літерами.

В постанові серія БР № 957748 не вірно зазначено місце вчинення ймовірного правопорушення, не зрозуміло яким чином встановлено відстань 33 км автодороги Словянськ - Донецьк Маріуполь, яким чином ця відстань вимірялась. Інформація про вимірювальні прилади, що використовувались, відсутня.

Також не вірно зазначено час вчинення ймовірного правопорушення 8 година 40 хвилин. Адже на відеозаписі з відео реєстратора добре видно що з моменту зупинки до моменту коли ОСОБА_2 питає котра зараз година у ОСОБА_3, пройшло близько 6 хвилин. А ОСОБА_2 зазначає, що 2 хвилини.

Відповідно до інформації, розміщеної на сайті Урядового порталу, групи реагування патрульної поліції цілодобово несуть службу в населених пунктах області, патрулюючи закріплений район. Таким чином, в порушення вимог законодавства поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розташувались статично поза межами населеного пункту та безпідставно спиняли автомобілі.

Також поліцейські групи реагування порушили правила дорожнього руху, а саме перегодили полосу для розгону транспортних засобів, унеможлививши таким чином рух по ній та створивши перешкоди для руху іншим учасникам дорожнього руху, що підтверджується відеозаписом, порушивши при цьому правила зупинки та стоянки. Також ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порушили статтю 17 Закону України «Про дорожній рух», та пункти 4.7, 4.8 та 4.14 г Правил дорожнього руху в Україні, перейшовши дорогу в не призначеному для цього місці, не зважаючи на те, що в зоні видимості був пешохідний перехід. Все це підтверджується відеозаписом.

Також, вважає, що відповідачами не вірно кваліфіковано правопорушення, в якому вони його звинуватили. На його думку, в разі порушення вимог п. 9.8 ПДР України має наставати відповідальність, передбачена ст. 125 КУпАП, а не відповідальність, передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідачі інспектор ГРПП Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області ст.лейтенант поліції ОСОБА_2, водій СПМТЗ Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області ст.сержант поліції ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи (а.с.28,29,37,38,43) повторно у судове засідання не зявились, причини неявки не повідомили, відзив на позовну заяву ОСОБА_1 не надали, тому на підставі п.4 ч.3 ст. 205 КАС України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що постановою серії БР № 957748 від 11 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с.10).

Як вбачається із спірної постанови, 11 грудня 2017 року о 08 годині 40 хвилин ОСОБА_1, на 33 км автодороги Словянськ Донецьк Маріуполь, в порушення вимог п. 9.8 ПДР України, керував транспортним засобом Gelly CK, держномер АН 0606 КС, за межами населеного пункту не увімкнувши ближнє світло фар або денні ходові вогні.

Даючи оцінку спірній постанові суд прийшов до таких висновків.

За правилами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга, третя і п'ята статті 122, статті 124-1 - 126.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

В статті 258 КУпАП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

За приписами ч.2 наведеної статті протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4 ст. 258 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.3).

Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності діють змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1). Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2).

За ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано доказів на підтвердження факту порушення позивачем п. 9.8 ПДР України та про наявність таких доказів не зазначено.

Крім того, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису з реєстратора, наданого позивачем, вбачається, що відповідачем ОСОБА_2 не дотриманий, встановлений ст.ст.279, 285 КУпАП, п. 9 Розділу Ш «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395 (далі Інструкція), порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, відповідач ОСОБА_2 не представився та не оголосив, яка справа підлягає розгляду, не розяснив ОСОБА_1 його права та обовязки, не заслухав пояснення останнього, не провадив дослідження доказів та вирішення клопотання, а також не оголошував постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, не зважаючи на недоведеність відповідачем ОСОБА_2 факту порушення позивачем вимог п. 9.8 ПДР України, суд вважає необхідним зазначити, що поза увагою відповідача ОСОБА_2 залишились обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Так, частина 2 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Правила користування зовнішніми освітлювальними приладами встановлені розділом 19 ПДР України.

Відповідно до п.9.1 (г) ПДР України попереджувальними сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби.

Згідно п.п. 9.8 ПДР України, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Денні ходові вогні (ДХО), це зовнішні світлові прилади. Проте, за ПДР України вони є попереджувальним сигналом. Вимоги до його ввімкнення містяться в розділі 9 ПДР України «Попереджувальні сигнали», а не в розділі 19 ПДР України «Користування зовнішніми світловими приладами».

Таким чином, за не ввімкнений за межами населеного пункту з 01 жовтня до 01 травня під час руху денний ходовий вогонь або ближнє світло має наставати відповідальність за ст. 125 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що прийняте відповідачем ОСОБА_2 рішення є протиправним, а тому, у відповідності до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БР № 957748 від 11 грудня 2017 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП слід скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, що вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визнання дій відповідачів протиправними з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

В даному випадку юридичною формою рішення субєкта владних повноважень є постанова у справі про адміністративне правопорушення, право на оскарження якої передбачено ст. 287 КУпАП. Отже, предметом судового розгляду даної справи є перевірка правомірності постанови у справі про адміністративне правопорушення, а не окремої дії відповідачів, вчиненої до та/або під час прийняття оскаржуваної постанови. Визнання протиправною окремої дії відповідачів в даному випадку не буде ефективним способом захисту прав позивача, оскільки, як вже зазначалось раніше, актом правової дії є постанова у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, позов слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 271, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, до інспектора ГРПП Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, адреса: Донецька область, м. Дружківка, вул. О.Кошового, 6-а, водія СПМТЗ Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_3, адреса: Донецька область, м. Дружківка, вул. О. Кошового, 6-а, про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БР № 957748 від 11 грудня 2017 року, винесену інспектором ГРПП Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП закрити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора ГРПП Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, водія СПМТЗ Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 про визнання дій протиправними відмовити.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2018 року.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В.Каліуш