Справа № 802/46/18-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 лютого 2018 р. Справа № 802/46/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Дмитришеної Р.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 (21034, АДРЕСА_1) до: Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці (21001, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) про: визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". В подальшому звернулась до відповідача з метою проведення перерахунку на підставі довідки про складові заробітної плати. Однак, Управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку, що стало підставою для звернення до суду із адміністративним позовом з вимогами:

Визнати неправомірними дії відповідача щодо виключення із складу заробітної плати, з якої нараховується пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення та сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати;

Зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з 23.06.2010 року згідно ст.ст. 33, 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) в розмірі 86 % заробітної плати, з якої проводиться нарахування пенсії, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати.

Ухвалою суду від 09.01.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Стороною відповідача 16.01.2018 на виконання вимог ухвали суду від 09.01.2018 до суду подано відзив щодо заявлених позовних вимог за вх. №1330. Як слідує із відзиву, відповідач посилається на те, що ОСОБА_1 оскаржує дії управління щодо обрахунку розміру її пенсії та просить зобов'язати управління її перерахувати за минулий час, а саме з 23.06.2010. Проте позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з відповідним позовом. Останнім не наведено жодних поважних причин пропуску зазначеного строку ні в матеріалах позову, а ні в окремій заяві. Тому, відповідач вважає, що у даному випадку позовні вимоги, що виходять за межі шестимісячного строку звернення до адміністративного суду з відповідним позовом слід залишити без розгляду.

Відповідно до п.5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-УІІІ передбачено, що з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Наведена норма свідчить про те, що з 01.06.2015 року не здійснюється ні призначення, а ні перерахунки пенсій відповідно до спеціального законодавства, а саме законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта.

Згідно із пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889, ОСОБА_2 №3723, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 Закону №889, визнано таким, що втратив чинність.

З 01.01.2015 року по 01.06.2015 року діяла норма ст.37 Закону України "Про державну службу", відповідно до якої пенсія державним службовцям призначалася в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було «сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, (з урахуванням вимог Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів" від 28.12.2014 року №76-УІІІ).

Отже, відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 року такі виплати, як індексація, грошова винагорода, разова премія, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально побутових потреб при визначенні заробітку державного службовця не передбачені, та до розрахунку заробітної плати не включалися.

Таким чином, матеріальна допомога носить разовий характер та не є складовою частиною заробітної плати у розумінні ч.2 ст.33 Закону України "Про державну службу", а сам факт утримання із суми допомоги збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії останнього.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, судом встановлено наступне.

Позивач з 23.06.2010 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ у редакції, який діяв на вказану дату, в розмірі 86% заробітної плати.

Серед документів, які позивач подавала для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", зокрема довідки про складові заробітної плати №01-10/1412 від 23.06.2010 не було включено сум матеріальної допомоги на оздоровлення та сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, які відповідно, не були враховані при обчислені пенсії. При тому, вказує позивач, що дані виплати під час роботи у Лівобережному міжрайонному центрі зайнятості вона отримувала, на які було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В подальшому, позивач звернулась до Лівобережного міжрайонного центру зайнятості щодо видачі довідки із складовими заробітної плати. 28.11.2017 останнім видано довідку №01-28/3017 до якої включена матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань у сумі 8763,57грн., індексація заробітної плати - 1306,21грн, на які відповідно, було нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

29.11.2017 позивач звернулась до відповідача з проханням перерахувати пенсію, враховуючи дані довідки про складові заробітної плати від 28.11.2017 №01-28/3017.

Листом від 02.01.2018 року за №1/11-32-3/04-2 Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії. Свою відмову Управління мотивувало тим, що відповідно до Закону України "Про державну службу" (№3723-ХІІ, в редакції, чинній на дату призначення пенсії ОСОБА_1І.), в заробітну плату для обчислення розміру пенсії державним службовцям враховувались посадові оклади, доплати за ранги, премії, надбавки за вислугу років та інші надбавки.

Врахування в заробітну плату для обчислення розміру пенсії державним службовцям матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразові премії до державних свят та ювілейних дат, суми індексації законодавством не передбачалось.

З прийняттям Закону України "Про державну службу" №889-УІІІ від 10.12.2015, втратив чинність ОСОБА_2 України "Про державну службу" №3723, в тому числі положення ст. 37-1, якою було встановлено порядок та умови перерахунку пенсії державним службовцям.

Виходячи із вищезазначеного, позивачу відмовлено в перерахунку пенсії згідно заяви від 29.11.2017, так як перерахунки пенсій, призначених згідно Закону України "Про державну службу" на даний час не проводяться.

Вважаючи таку відмову протиправною, а свої права порушеними, позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Законом України "Про державну службу" (№3723-ХІІ, чинного, на час спірних правовідносин) врегульовано суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу. ОСОБА_2 визначав загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працювали в державних органах та їх апараті.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" в редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входять: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що при обчисленні пенсії позивачу пенсійним органом не було враховано до заробітку інших виплат, які вказані у довідці про складові заробітної плати та на які було нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року №402/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року, від 3 червня 2014 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14 відповідно).

Крім того, у постанові від 03 червня 2014 року (справа №21-134а14), Верховний Суд України звернув увагу, що перевага у таких випадках має надаватись не положенням законів України "Про державну службу" та "Про оплату праці", які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З наявної у матеріалах справи наданої позивачеві за місцем роботи довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», у якій у графі «Інші виплати» вказано розміри виплачених позивачеві сум посадовий оклад, премії, надбавку за вислугу років, надбавку за ранг та інші надбавки за 24 календарні місяці роботи, а також матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову винагороду за стаж, та індексацію відповідно до довідки Лівобережного міжрайонного центру зайнятості від 28.11.2017 №01-28/3017. За змістом даної довідки вбачається, що на всі включені у неї виплати нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, враховуючи, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

При цьому, суд відхиляє покликання відповідача, що перерахунки пенсій, призначених згідно Закону України "Про державну службу" на даний час не проводяться, а положення ст. 37-1, якою було встановлено порядок та умови перерахунку пенсії державним службовцям втратили чинність з прийняттям Закону України "Про державну службу" №889 з огляду на те, що у межах спору позивачем не ставилося питання про перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати працюючого державного службовця. Натомість позивач просить здійснити перерахунок пенсії, врахувавши до заробітку, з якого розраховується її розмір, суми, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Разом з тим, суд відхиляє позицію відповідача, що даний позов слід залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Згідно частин першої другої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, обґрунтовуючи подане клопотання представник відповідача вказує на те, що перерахування пенсії здійснюється з першого числа, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, а позивач щомісячно отримує пенсію, відтак, не могла не знати про розмір пенсії, що була їй нарахована.

Як встановлено судом на підставі наявних матеріалів у справі, 29.11.2017 позивач звернулась до відповідача з проханням перерахувати пенсію, враховуючи дані довідки про складові заробітної плати від 28.11.2017 №01-28/3017, за наслідком розгляду якої їй повідомлено про відмову у здійсненні перерахунку листом від від 02.01.2018.

Відтак, оскарження дій відповідача входять в межі шестимісячного строку, передбаченого КАС України.

Щодо вимоги про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії з 23.06.2010 року згідно ст.ст. 33, 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) в розмірі 86 % заробітної плати, з якої проводиться нарахування пенсії, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, то суд зазначає наступне.

Кодекс адміністративного судочинства є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовані правовідносини щодо пенсійного забезпечення є ОСОБА_2 України "Про державну службу", ОСОБА_2 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення".

При визначення терміну перерахунку пенсії, суд враховує межі позовних вимог, а також правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 01.07.2014 у справі №21-244а14, відповідно до якої правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Таким моментом призначення пенсії є 23.06.2010 року, тобто з дати виникнення права на нього без обмеження строком, що дає підстави для висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до суду.

Відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведеного вище, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як випливає з матеріалів справи позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.932774893.1 від 05.01.2018 (а.с. 2), оригінал якої міститься у матеріалах справи, в силу положень ст. 139 КАС України зазначені судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці щодо виключення із складу заробітної плати, з якої нараховується пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення та сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 23.06.2010 року згідно ст.ст. 33, 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) в розмірі 86 % заробітної плати, з якої проводиться нарахування пенсії, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.)

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (21034, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці (21001, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, )

Рішення у повному обсязі оформлено: (15.02.2018)

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя

Помічник судді