Справа № 813/5086/17
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року справа № 813/5086/17

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Коморний О.І.,

секретар - Мергель І.Р.

з участю:

представник позивача Сахман П.В.

представник відповідача Яцишин У.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про застосування арешту коштів Приватного підприємства "ОККО-Нафтопродукт" на рахунках платника податків.

Обставини справи.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся 28.12.2017 року до Львівського окружного адміністративного суду з позовом про застосування арешту коштів Приватного підприємства "ОККО-Нафтопродукт", які перебувають на усіх рахунках, відкритих у банках, які здійснюють обслуговування ПП «Окко-Нафтопродукт» ().

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що однією з підстав для проведення позапланової перевірки є отримання контролюючим органом судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ним відповідно до закону (п.п.78.1.11 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.11.2017 року по справі №757/67006/17-к призначено позапланову документальну виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності ПП «ОККО-Нафтопродукт» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 та фінансово-господарських операцій ПП «ОККО-Нафтопродукт» з ТОВ «Агровітал» () і ТОВ «Ферко» () за період з 01.02.2016 по 31.05.2016.

Офісом великих платників податків ДФС прийнято наказ від 27.12.2017 №2911 та направлення від 27.12.2017 №1120 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «ОККО-Нафтопродукт» () на підставі п.п 20.14 п. 20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, Ухвали Печерського районного суду м. Києва від 10.11.2017 року по справі №757/67006/17-к з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 та фінансово-господарських операцій ПП «ОККО-Нафтопродукт» з ТОВ«Агровітал» () і ТОВ «Ферко» () за період з 01.02.2016 по 31.05.2016.

Головним державним ревізором-інспектором Офісу великих платників податків ДФС з метою проведення позапланової документальної виїзної перевірки ПП «ОККО-Нафтопродукт» 27.12.2017 здійснено вихід на ПП «ОККО-Нафтопродукт» за податковою (фактичною) адресою: м. Львів, вул. Пластова, 1.

Однак, посадовими особами ПП "ОККО-НАФТОПРОДУКТ" (), а саме ОСОБА_3 (за довіреністю) відмовлено у допуску посадових осіб Офісу великих платників податків ДФС до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, про що складено акт.

Оскільки однією з обставин, яка є підставою для застосування адміністративного арешту майна згідно із приписами п.п.94.2.3 п. 94 ст. 94 Податкового кодексу України, є відмова платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу, позивач просить застосувати арешт коштів Приватного підприємства "ОККО-Нафтопродукт" на рахунках платника податків.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задовольнити.

Відповідач у поданому на позовну заяву відзиві проти позовних вимог заперечив повністю з тих підстав, що відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. Зазначає, що позивачем не вручалося посадовим (службовим) особам ПП «ОККО-Нафтопродукт» Наказу № 2911 від 27.12.2017 на проведення позапланової перевірки. При цьому виключно наявність доказів вручення копії такого Наказу посадовим (службовим) особам ПП «ОККО-Нафтопродукт» та їх подальша відмова в допуску до перевірки могли б слугувати підставою для оформлення Позивачем Акту про відмову у допуску до перевірки. Однак, Акт про відмову у допуску до перевірки від 27.12.2017 складено Позивачем без вручення Відповідачу копії Наказу № 2911 від 27.12.2017. Вважає, що відповідно до пп.20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу. Проте, доказів наявності у ПП «ОККО-Нафтопродукт» податкового боргу та відсутності майна для погашення цього податкового боргу Позивачем не надано. Відтак у контролюючого органу відсутні підстави для застосування адміністративного арешту коштів на рахунках ПП «ОККО-Нафтопродукт» у відповідності до норм пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 і пп. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечив повністю з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд заслухав пояснення представників сторін, повно, всебічно та об'єктивно оцінив подані докази у їх сукупності та

встановив:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.11.2017 року по справі №757/67006/17-к призначено позапланову документальну виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності ПП «ОККО-Нафтопродукт» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 та фінансово-господарських операцій ПП «ОККО-Нафтопродукт» з ТОВ «Агровітал» () і ТОВ «Ферко» () за період з 01.02.2016 по 31.05.2016.

Офісом великих платників податків ДФС 27.12.2017 видано наказ №2911 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «ОККО-Нафтопродукт» () на підставі п.п 20.14 п. 20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, Ухвали Печерського районного суду м. Києва від 10.11.2017 року по справі №757/67006/17-к з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 та фінансово-господарських операцій ПП «ОККО-Нафтопродукт» з ТОВ«Агровітал» () і ТОВ «Ферко» () за період з 01.02.2016 по 31.05.2016 та видано направлення на перевірку від 27.12.2017 №1120.

У той же день (27.12.2017 року) о 18:00 год. головний державний ревізор-інспектор ОСОБА_5 склав акт про відмову платника податків та/або посадових осіб платника податків у допуску посадових осіб Офісу великих платників податків ДФС до проведення документальної позапланової перевірки.

Внаслідок відмови відповідачем у допуску посадових осіб позивача до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, позивачем прийнято 28.12.2017 року рішення про застосування адміністративного арешту майна ПП «ОККО-Нафтопродукт», скеровано до Львівського окружного адміністративного суду заяву про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту, провадження у справі за якою закрито ухвалою суду від 29.12.2017р. (справа №813/5085). Водночас позивачем 28.12.2017р. подано позовну заяву до Львівського окружного адміністративного суду про застосування арешту коштів Приватного підприємства "ОККО-Нафтопродукт" на рахунках платника податків.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Згідно з п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України (далі ПК України), відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Позивачеві відповідно до ст. 20.1.1 ПК України надано право запрошувати платників податків або їх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, дотримання вимог іншого законодавства, здійснення контролю за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення рекомендованими листами, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків).

Контролюючі органи відповідно до п. п. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 ПК України, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Документальною перевіркою згідно із п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Судом встановлено, що підставою для проведення перевірки є ухвала Печерського районного суду м. Києва від 10.11.2017 року по справі №757/67006/17-к

У п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст.78 ПК України, який зазначено у Наказі на перевірку, визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, якщо отримано судове рішення (слідчого судді) про призначення перевірки винесене ними відповідно до закону.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Посадові особи контролюючого органу відповідно до абз.1 п.81.1 ПК України мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

Згідно з п. 81.1 ст. 81 ПК України непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

З огляду на вищезазначені норми ПК України, перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом як суб'єктом владних повноважень, який зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України. Лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема, документальних позапланових виїзних, може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч.1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Учасники справи відповідно до ч.1 ст. 79 КАС України подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви (ч.2 ст. 79 КАС України).

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу (ч.4 ст. 79 КАС України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.8 ст. 79 КАС України).

Судом з матеріалів справи встановлено, що 27.12.2017 року о 18:00 год. головний державний ревізор-інспектор ОСОБА_5 склав акт про відмову платника податків та/або посадових осіб платника податків у допуску посадових осіб Офісу великих платників податків ДФС до проведення документальної позапланової перевірки.

Жодних доказів вручення до початку проведення зазначеної перевірки відповідачеві копії наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивачем не надано, як і не надано доказів відмови відповідача такі отримати (акта про відмову від отримання копії наказу на перевірку).

Ухвала Печерського районного суду м. Києва по справі №757/67006/17-к, про призначення позапланової документальної виїзної перевірко фінансово-господарської діяльності ПП «ОККО-Нафтопродукт» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 та фінансово-господарських операцій ПП «ОККО-Нафтопродукт» з ТОВ «Агровітал» () і ТОВ «Ферко» () за період з 01.02.2016 по 31.05.2016 - датована 10.11.2017 року.

Проте наказ на перевірку позивач (який знаходиться у м. Києві) видав лише 27.12.2017 р. про проведення перевірки у відповідача (знаходиться у м. Львові) з 27.12.2017р. У це же день (27.12.2017р.) видав направлення на перевірку та скерував одного ревізора-інспектора наприкінці робочого дня (акт про відмову у допуску складено о 18:00 год.) на перевірку, що фактично унеможливлює своєчасне повідомлення платника податків про її проведення та позбавляє можливості відповідача реалізовувати свої права.

Суд також звертає увагу на ту обставину, що акт про відмову у допуску підписаний лише одним ревізором-інспектором, хоча згідно наказу про проведення перевірки №2911 від 27.12.2017 року, перевірку мали проводити чотири інспектори, однак підписи інших осіб у вказаному акті відсутні.

Пунктом 94.1 ст. 94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна відповідно до п. 94.2 статті 94 ПК України може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з п. 94.5 ст. 94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Згідно з п. 94.10 ст. 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Таким чином, позивачем, у разі його недопуску платником податків до проведення перевірки, може бути прийнято рішення про арешт майна платника податків, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Судом встановлено, що обґрунтованість рішення про арешт майна відповідача не перевірена судом, оскільки провадження у справі №813/5085/17 за заявою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна Приватного підприємства "ОККО-Нафтопродукт" закрито через виявлення між сторонами спору про право.

Підпунктом 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України передбачено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Відповідно до пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

За змістом наведеної норми для виникнення у контролюючого органу права звернення до суду для застосування арешту коштів мають настати дві умови: 1) у платника податків виник податковий борг; 2) у платника податків відсутнє майно для погашення цього податкового боргу.

Проте, доказів наявності у Приватного підприємства "ОККО-Нафтопродукт" податкового боргу та відсутності майна для погашення цього податкового боргу суду не надано, що також вказує на відсутність підстав для застосування адміністративного арешту коштів на рахунках.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посадові та службові особи контролюючих органів відповідно до ст.. 21.1 ПК України зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та вищенаведених норм ПК України, суд дійшов висновку про правомірність не допуску позивача до перевірки через відсутність належних доказів вручення копії наказу про проведення документальної позапланової перевірки у порядку, визначеному статтею 42 ПК України (чи доказів відмови в отриманні). Відтак позовні вимоги про застосування арешту коштів Приватного підприємства "ОККО-Нафтопродукт" на рахунках платника податків задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати з сторін на стягуються.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати з сторін не стягуються.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Рішення складене у повному обсязі 07.01.2018р.

Суддя Коморний О.І.