Справа № 464/12247/14-а (2а/464/300/14)
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суд
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2018

м. Київ

К/9901/1552/18

464/12247/14-а (2а/464/300/14)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Гриціва М.І., Анцупової Т.О., розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 22.12.2014 (головуючий суддя Борейко С.В.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2015 (колегія суддів у складі головуючого судді Дяковича В.П., суддів Іщука Л.П., Попка Я.С.) у справі №464/12247/14 за позовом ОСОБА_2 до Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про зобов'язання вчинити певні дій, установив:

I. ПРОЦЕДУРА

1. 01.12.2014 позивач звернувся до суду з позовом до Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про:

а) зобов'язати відповідача згідно з ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплатити позивачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, одноразову компенсацію у розмірі тридцяти мінімальних заробітних плат;

б) зобов'язати відповідача згідно з ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат;

в) зобов'язати відповідача відшкодувати позивачу моральну шкоду за зволікання і несвоєчасний перерахунок і виплату належних коштів.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач незаконно відмовляється виконати вимоги Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплатити йому кошти у розмірах, визначених зазначеним законом.

3. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 22.12.2014, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2015, залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради в частині вимог про зобов'язання відповідача виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

4. Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 22.12.2014, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2015 у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

5. Позивачем подано касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.11.2015:

а) відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 22.12.2014 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2015 у справі №464/12247/14;

б) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 22.12.2014 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2015 у справі №464/12247/14.

7. Тобто, предметом касаційного перегляду у даній справі є ухвала Сихівського районного суду м. Львова від 22.12.2014, якою залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради в частині вимог про зобов'язання відповідача виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2015, якою зазначену ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

8. ОСОБА_2 у своїй касаційній скарзі зазначає, що про порушення своїх прав він дізнався після звернення до відповідача із заявою про виплату одноразової та щорічної допомог та отримання 31.10.2014 відповіді від Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на зазначену заяву.

9. Відповідач відзиву чи заперечень до касаційної скарги не подав.

III. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10. Залишаючи без розгляду позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що щорічну допомогу на оздоровлення позивач, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, отримав 23.05.2014. З позовною заявою до суду позивач звернувся 01.12.2014, тобто з пропуском строку, передбаченого ч.2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діяла на момент звернення позивач до суду, далі - Кодекс адміністративного судочинства). При цьому, суди першої та апеляційної інстанцій не встановили наявності поважних обставин, які завадили позивачу звернутись до суду в межах строку, передбаченого ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства.

IV. ОЦІНКА СУДУ

11. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити наступне.

12. Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

13. Згідно з ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлене інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

14. Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

15. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем оскаржується розмір щорічної допомоги на оздоровлення, яка йому була виплачена 23.05.2014

16. Суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що доводи позивача (які продубльовано в касаційній скарзі) про те, що він звернувся до суду в межах місячного строку від дати отримання ним відповіді із Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, не заслуговують на увагу, оскільки отримавши вказану виплату ще у травні 2014 року позивач знав про неї та у разі незгоди з її розміром мав можливість звернутись до суду за захистом своїх прав.

17. Інших доказів поважності пропуску строку звернення до суду касаційна скарга не містить.

18. За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

19. Відповідно до ст. 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

20. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 22.12.2014 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2015 у справі №464/12247/14 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя М.І. Гриців

Суддя Т.О. Анцупова