Справа № 815/6174/17
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6174/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

за участю секретаря - Марчук Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі Позивач або ОСОБА_1В.) з адміністративним позовом до Одеської обласної державної адміністрації (далі Відповідач або Одеська ОДА) про визнання протиправною бездіяльності що виразилась у ненаданні відповіді на заяви від 09.08.2017 року, від 21.09.2017 року, 28.09.2017 року, 09.10.2017 року, 27.10.2017 року, зобовязання надати відповіді на заяви від 09.08.2017 року, від 21.09.2017 року, 28.09.2017 року, 09.10.2017 року, 27.10.2017 року стягнення моральної шкоди у розмірі 200000 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 09.08.2017 року, 21.09.2017 року, 28.09.2017 року, 09.10.2017 року та 27.10.2017 року я звертався із заявами до Відповідача. Відповідь на вищезазначені заяви Позивач не отримав. Як зазначає Позивач, не надавши відповіді на заяви, Відповідач порушив Закон України «Про звернення громадян», що призвело до моральних страждань Позивача, оскільки унеможливило функціонування його особистості на конституційних засадах, а також зумовило його звернутись до суду.

Ухвалою судді від 11.01.2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у відповідності до положень ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

11.01.2018 року від Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого, представник Відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки твердження Позивача щодо ненадання йому відповідей на його звернення не відповідають дійсності. Всі звернення Позивача, які надходили до обласної державної адміністрації були зареєстровані та відпрацьовані належним чином. З огляду на це порушень чинного законодавства при розгляді звернень Позивача, а також будь-яких прав, свобод та інтересів Позивача обласною державною адміністрацією допущено не було. При цьому Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження нанесеної йому моральної шкоди.

Відповідно до ч. 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

09.08.2017 року, 21.09.2017 року, 09.10.2017 року та 27.10.2017 року Позивач звернувся до Голови Одеської ОДА засобами електронного звязку (електронними зверненнями) з використанням мережі Інтернет, надіславши зазначенні заяви на наступну електронну адресу: (а.с. 4-6).

28.09.2017 року Позивач звернувся до Директора департаменту охорони здоровя Одеської обласної державної адміністрації засобами електронного звязку (електронним зверненням) з використанням мережі Інтернет, надіславши зазначенні заяви на наступну електронну адресу: (а.с. 5).

У зазначених заявах Позивач просив надати відповіді на електронну пошту.

У звязку з неотриманням відповідей на зазначені звернення Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній адміністративній справі врегульовано нормами Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Військовослужбовці, працівники органів внутрішніх справ і державної безпеки, а також особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України мають право подавати звернення, які не стосуються їх службової діяльності.

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про звернення громадян», звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного звязку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, імя, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби звязку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається. Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними розясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Крім того, розпорядженням голови Одеської обласної державної адміністрації № 852/А-2010 від 20.09.2010 року (у редакції розпорядження голови Одеської обласної державної адміністрації № 466/А-2014 від 06.06.2014 року) затверджено Положення про порядок розгляду письмових звернень громадян в Одеській обласній державній адміністрації. Відповідне розпорядження опубліковано на офіційному веб-порталі Одеської обласної державної адміністрації в розділі Звернення громадян http://oda.odessa.gov.ua/info/zvernennya-gromadyan/polozhennya-pro-poryadok-rozglyadu-pismovih-zvernen-gromadyan-v-odeskj-oblasnj-derzhavnj-admnstrac/?year=2016&month=3.

Зазначеним положенням визначені організаційні засади приймання, реєстрації, проходження та розгляду письмових пропозицій (зауважень), заяв (клопотань) та скарг громадян (далі - звернення громадян) в Одеській обласній державній адміністрації (далі - облдержадміністрація). В свою чергу, п. 1.5 положення передбачено, що відповідальність за організацію роботи зі зверненнями громадян в апараті облдержадміністрації покладається на заступника голови - керівника апарату Одеської обласної державної адміністрації, в управліннях, інших структурних підрозділах, що входять до її складу, - на їхніх керівників. При цьому, п. 3.3 вказаного положення передбачено, що у разі, якщо вирішення питань, порушених у письмових зверненнях громадян, не належить до повноважень облдержадміністрації, вони пересилаються відповідно до статті 7 Закону України Про звернення громадян на розгляд органу, до компетенції якого відноситься вирішення питання по суті, у строк не більше пяти днів з дня надходження до облдержадміністрації, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. Звернення направляється визначеному органу супровідним листом Відділу з повідомленням заявника.

При цьому, п. 3.4 вказаного положення передбачено, що звернення громадян, розгляд порушених питань в яких належить до компетенції облдержадміністрації, не пізніше, ніж на другий день після реєстрації направляються Відділом структурному підрозділу облдержадміністрації, апарату облдержадміністрації із зазначенням строку для підготовки проекту відповіді заявнику за підписом першого заступника, заступників голови, заступника голови-керівника апарату облдержадміністрації відповідно до функціональних обовязків. Звернення направляється Відділом разом із матеріалами попередніх звернень у разі, якщо листування із зазначених питань вже здійснювалось, а відповідний структурний підрозділ визначений виконавцем вперше. Якщо виконавець вважає, що розгляд отриманого звернення громадян не належить до його компетенції, він не пізніше ніж за 2 дні після отримання повертає до Відділу оригінали звернення та надає інформацію з обґрунтуванням необхідності зняття питання з контролю (п. 3.5 положення).

З огляду на обставини справи суд вважає за необхідне надати окрему оцінку кожному зверненню Позивача та діям Відповідача, щодо надання відповідей на зазначені звернення.

Так в заяві від 09.08.2017 року Позивач просив зазначити документи, які регламентують документообіг Приморської районної адміністрації з обовязковим посиланням, яке зазначає кольоровий/не кольоровий друк та якість паперу.

У відзиві на адміністративний позов не зазначено жодних обставин щодо даного звернення. При цьому Відповідачем не подано жодних належних та відповідних доказів стосовно результатів розгляду зазначеного звернення або його повернення заявнику з відповідними розясненнями як такого, що оформлене без дотримання вимог ст. 7 Закону України «Про звернення громадян».

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи..

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі викладеного, враховуючи, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, а Відповідачем до суду не надано жодних належних та відповідних доказів щодо результатів розгляду зазначеного звернення або його повернення заявнику з відповідними розясненнями як такого, що оформлене без дотримання вимог ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», суд дійшов висновку, що Відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка виражається у ненаданні відповіді на звернення Позивача від 09.08.2017 року стосовно зазначення документів, які регламентують документообіг Приморської районної адміністрації з обовязковим посиланням, яке зазначає кольоровий/не кольоровий друк та якість паперу.

В заяві від 21.09.2017 року Позивач просив пояснити, як можуть працівники Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради здійснювати «профілактику та вжиття заходів для попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоровя мешканців міста?

Як вбачається з матеріалів справи, зазначене звернення було зареєстровано в обласній державній адміністрації від 22.09.2017 № 3-4766-ез-02.

У звязку із тим, що зазначені у зверненні питання відносились до компетенції Департаменту охорони здоров'я обласної державної адміністрації за резолюцією заступника голови Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_2 від 25.09.2017 № 3-4766-ез-02 доручено ОСОБА_3 (Департамент охорони здоров'я обласної державної адміністрації); розглянути звернення, за результатами надати відповідь заявнику. Листом від 10.11.2017 № 3- 2140-К50 Департамент охорони здоров'я надав відповідь на звернення Позивача від 21.09.2017 року.

Разом з цим Відповідачем не надано до суду доказів направлення Позивачу повідомлення про пересилання його заяви для розгляду до компетентного органу, у звязку з чим суд дійшов висновку, що в порушення вимог ч.3 ст.7 Закону України Про звернення громадян та п. 3.3 Положення про порядок розгляду письмових звернень громадян в Одеській обласній державній адміністрації, Відповідачем не повідомлено Позивача про пересилання його заяви для розгляду до компетентного органу, що свідчить про протиправну бездіяльність Відповідача.

В заяві від 09.10.2017 року з огляду на відсутність відповіді на звернення Позивача від 09.08.2017 року Позивач просив надати відповідь по суті або підтвердити, що Одеська обласна державна адміністрація свідомо порушує ЗУ «Про звернення громадян».

В свою чергу у відзиві Відповідач зазначає, що заява від 09.10.2017 адресована голові Одеської обласної державної адміністрації, яка, як вбачається із копії доданої до адміністративного позову, стосувалась питання ненадання відповіді на звернення Позивача від 09.08.2017. Зазначена заява (від 09.10.2017) до Одеської обласної державної адміністрації не надходила і реєстрацію в спеціальному структурному підрозділі (відділі роботи із зверненнями громадян та доступу до публічної інформації апарату обласної державної адміністрації) не проходила.

Проте судом встановлено, що з ідентифікатора повідомлення вбачається, що, електронне звернення було створене 09.10.2017 року об 11:58 годині та доставлено за 0 секунд на офіційний e-mail Відповідача (а.с. 5).

Разом з цим Відповідачем не надано жодного належного та відповідного доказу, що Позивач не звертався до Одеської ОДА з заявою від 09.10.2017 року (витягу з журналу реєстрації електронних повідомлень за 09.10.2017 року тощо).

На підставі викладеного, враховуючи, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, а Відповідачем до суду не надано жодних належних та відповідних доказів щодо неотримання зазначеного звернення Одеською ОДА, результатів його розгляду або його повернення заявнику з відповідними розясненнями як такого, що оформлене без дотримання вимог ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», суд дійшов висновку, що Відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка виражається у ненаданні відповіді на звернення Позивача від 09.10.2017 року яке стосувалось надання відповіді по суті або підтвердження, що Одеська обласна державна адміністрація свідомо порушує ЗУ «Про звернення громадян».

В заяві від 27.10.2017 року з огляду на відсутність відповіді на звернення Позивача до ГУ Держпродслужби від 11.09.2018 року Позивач просив вказати вищезазначеному органу на неприпустимість порушення Законів України.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначене звернення було зареєстровано в обласній державній адміністрації від 30.10.2017 № 3-5280-ез-06.

За резолюцією голови обласної державної адміністрації від 30.10.2017 № 3-5280-ез-06 ОСОБА_4 (начальник юридичного управління апарату) доручено розглянути та за результатами підготувати відповідь заявнику.

Додаткового резолюцією голови обласної державної адміністрації від 01.11.2017 № 3-5280-ез-06 ОСОБА_5 (в.о. начальника ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області) доручено долучитись до розгляду звернення та за результатами поінформувати облдержадміністрацію до 10.11.2017.

В листі від 10.11.2017 № 9132/02 ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області зазначено, що останні звернення Позивача надходили 30.08.2017 та були зареєстровані № 3-655 та № 3-658, на які заявнику було надано відповіді, копії яких додавались.

За результатами розгляду заяви Позивача листом від 30.11.2017 № 3-5280-ез- 06 обласною державною адміністрацією Позивачу було надано відповідь.

Враховуючи, що заява Позивача від 27.10.2017 року була зареєстрована Відповідачем 30.10.2017 року, а відповідь надана також 30.10.2017 року, суд дійшов висновку, що зазначене звернення було розглянуто Відповідачем в місячний строк, передбачений Законом України «Про звернення громадян».

З наведених підстав суд дійшов висновку, Одеська ОДА під час розгляду звернення Позивача від 27.10.2017 року діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законом України «Про звернення громадян» і, надавши відповідь в межах місячного строку, не допускала протиправної бездіяльності.

Стосовно звернення Позивача від 28.09.2017 року суд зазначає, що адресоване воно було директору Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації і на електронну адресу цього Департаменту ця заява і надсилалась Позивачем, у звязку з чим суд дійшов висновку, що відповідь на зазначений запит повинна надаватись саме Департаментом охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації.

Таким чином суд дійшов висновку, що Відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо ненадання відповідей на заяви від 09.08.2017 року та від 09.10.2017 року.

Крім того, Відповідачем допущено протиправну бездіяльність, що виразилась у неповідомленні ОСОБА_1 про пересилання його заяви від 21.09.2017 року на розгляд органу, до компетенції якого відноситься вирішення питання по суті.

З наведених підстав, враховуючи, що листом Департаменту охорони здоров'я від 10.11.2017 № 3- 2140-К50 надано відповідь на звернення Позивача від 21.09.2017 року, суд дійшов висновку щодо зобовязання Відповідача надати відповіді на заяви Позивача від 09.08.2017 року та від 09.10.2017 року.

При цьому, враховуючи, що у своїх зверненнях Позивач просив надати відповідь на електронну пошту, суд дійшов висновку що відповідь Позивачу необхідно надати саме електронною поштою, а не в письмовому вигляді, як просить Позивач в позовній заяві.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Відповідача моральної шкоди в сумі 200000 грн., суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на наступне.

На підставі ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 (із змінами і доповненнями від 25 травня 2001 року № 5) Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Таким чином, обов'язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що позивається із таким позовом.

Позивачем не зазначено в чому проявилась моральна шкода та які негативні наслідки мали місце, не надано суду жодних переконливих доказів на підтвердження причинного зв'язку між діями Відповідача та завданням йому моральної шкоди, а також не зазначено, на яких критеріях розрахунку базується заявлена Позивачем до відшкодування сума у розмірі 200 000 грн.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи..

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що у адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (65049, АДРЕСА_1) до Одеської обласної державної адміністрації (65000, м. Одеса, проспект Шевченка, 4, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити дії, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Одеської обласної державної адміністрації щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 09.08.2017 року.

Визнати протиправною бездіяльність Одеської обласної державної адміністрації щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 09.10.2017 року.

Визнати протиправною бездіяльність Одеської обласної державної адміністрації, що виразилась у неповідомленні ОСОБА_1 про пересилання його заяви від 21.09.2017 року на розгляд органу, до компетенції якого відноситься вирішення питання по суті.

Зобовязати Одеську обласну державну адміністрацію надати відповідь на заяву ОСОБА_1 від 09.08.2017 року шляхом направлення її на електронну поштову адресу зазначену у заяві від 09.08.2017 року.

Зобовязати Одеську обласну державну адміністрацію надати відповідь на заяву ОСОБА_1 від 09.10.2017 року шляхом направлення її на електронну поштову адресу зазначену у заяві від 09.10.2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук.

.