Справа № 442/2855/17
Суддя: Нагірна О. Б.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №442/2855/17
Провадження №2-а/442/9/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі

головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря Харіва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі справу №442/2855/17 2-а/442/9/2018 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Підбузької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, третьої особи ОСОБА_2 про визнання дій та рішень протиправними, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до відповідача, третьої особи ОСОБА_2 про визнання дій та рішень протиправними , де, з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить визнати протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно, зокрема, права власності за ОСОБА_2 на торговий павільйон, позначений на плані літерою «3-1», загальною площею 13,0 кв м, що розташований по АДРЕСА_1 Львівської області; скасувати запис про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення, позначене на плані літерою № «З-1», площею 13 кв.м, що знаходиться за тією ж адресою; скасувати запис про реєстрацію права власності на це нерухоме майно - нежитлову будівлю № «З-1».

Адміністративний позов мотивує тим, що державна реєстрація права власності на вказане нерухоме майно була проведена неправомірно, без достатніх на те підстав, оскільки для цього відповідачам не були надані документи про прийняття об'єкта в експлуатацію в установленому законом порядку. Крім того, судове рішення, на підставі якого було проведено таку реєстрацію, було скасоване за результатами апеляційного перегляду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року провадження у даній справі було закрито. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2016 року ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.2015 року скасовано.

З огляду на такі обставини, вважає, що позовні вимоги адміністративного позову є підставними, а тому просить такі задовольнити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, подав суду заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, адміністративний позов підтримав.

Представник відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин своєї неявки, в матеріалах справи міститься письмове заперечення на позовну заяву від 29.06.2017 року, в якому зазначає, що спір у даній справі підлягає вирішенню в порядку господарського або цивільного судочинства, оскільки містить ознаки спору про право, а тому провадження в даній справі слід закрити у зв'язку з неналежністю розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства.

Представник третьої особи ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про проведення судового засідання була належним чином повідомлена.

Враховуючи належне повідомлення сторін про дату, час і місце судового розгляду, та відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні за правилами частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оглянувши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом звертається увага на письмове заперечення представника відповідача де останній просить закрити провадження у справі, оскільки спір у даній справі підлягає вирішенню в порядку господарського або цивільного судочинства, однак, предметом дано адміністративного позову є, зокрема, визнання протиправними та скасування правових актів індивідуальної дії відповідача, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії відповідача, який у межах спірних правовідносин діє як суб'єкт владних повноважень, у зв'язку з чим дана справа підлягає розгляду саме в порядку адміністративного судочинства, оскільки згідно з частиною першою ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» із усіма змінами та доповненнями, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Як видно із матеріалів справи, спірні правовідносини пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень які урегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухомі майно та їх обтяжень» від 01.06.2004 року № 1952-ІУ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; надалі - Закон № 1952-ІУ).

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону № 1952-ІУ державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За приписами статті 9 Закону № 1952-ІУ державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт.

А згідно із частиною другою статті 30 Закону № 1952-ІV дії або бездіяльність державного реєстратора можуть бути оскаржені до суду.

Судом встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дрогобицької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво - визнано за ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення загальною площею 13 кв. м., що по АДРЕСА_1 м. Дрогобич Львівської області.

Окрім цього судом встановлено, що ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 серпня 2014 року у справі №442/5699/14-ц визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, за якою, зокрема, визначено, що за ОСОБА_2 визнається право приватної власності на нежитлове приміщення (позначене на плані літ. "3-1") загальною площею 13,0 кв. м., яке знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, АДРЕСА_1.

На підставі цієї ухвали 21 серпня 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_5 було проведено первинну реєстрацію речових прав об'єкта нерухомого майна (р/н 06) - нежитлове приміщення (позначене на плані літ. "3-1") загальною площею 13,0 кв. м., яке знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, АДРЕСА_1, за ОСОБА_2.

Після цього, 27 квітня 2016 року державним реєстратором управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_6 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об'єкт нерухомого майна (р/н 06) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Джерело».

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 06 листопада 2014 року у справі №442/5427/13 рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 серпня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Дрогобицької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво - відмовлено. Таке рішення Апеляційного суду Львівської області набрало законної сили (а/с 14).

Згідно ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 жовтня 2015 року у справі №442/5699/14-ц. Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 серпня 2014 року, на підставі котрої було проведено первинну державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, - скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами, а позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишено без розгляду (а/с 15-16).

Відтак, суд приходить до висновку, що право власності на об'єкт нерухомого майна (р/н 06) у ОСОБА_2 відсутнє та ніколи не виникало, оскільки остання такого права у встановлений законом спосіб не набувала.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду із адміністративними позовами про скасування рішень щодо реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна (р/н 06).

Так, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2016 року у справі №813/2434/15, визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_7 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення, позначене на плані літ. № "3-1", загальною площею 13 кв.м.. що знаходиться в м. Дрогобичі, АДРЕСА_1 Львівської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06, скасовано запис про державну реєстрацію права власності №6759568 від 21.08.2014 року за ОСОБА_2 на таке нежитлове приміщення (а/с 17-19).

Окрім цього, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 у справі №813/2827/16, визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29441556 від 27 квітня 2016 року, за ТзОВ «Джерело» (, адреса: Україна, 82100, Львівська область, м. Дрогобич, АДРЕСА_1) на нежитлове приміщення, позначене на плані літ.«3-1» загальною площею 13 кв.м, що знаходиться в м. Дрогобич по АДРЕСА_1, Львівської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06. Скасовано запис про державну реєстрацію права власності №14346656, за ТзОВ «Джерело» (, адреса: Україна, 82100, Львівська область, м. Дрогобич, АДРЕСА_1) на нежитлове приміщення, позначене на плані літ.«3-1» загальною площею 13 кв.м, що знаходиться в м. Дрогобич по АДРЕСА_1, Львівської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06.

Поряд з тим, 08 листопада 2016 року державним реєстратором Підбузької селищної ради Дрогобицького району Львівської області прийнято оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32261515, на об'єкт нерухомого майна (р/н 06) за ОСОБА_2.

Та в подальшому, 11 квітня 2017 року державним реєстратором Болехівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області прийнято оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34729217, на цей же об'єкт нерухомого майна за Товариством з обмеженою відповідальністю "Гончарик".

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» із усіма змінами та доповненнями, організаційну систему державної реєстрації прав становлять:Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти; державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» із усіма змінами та доповненнями, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката: 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого в часником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Особливості процедури державної реєстрації прав власності, в тому числі й особливості державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 25.12.2015р., яка була прийнята на виконання вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» із усіма змінами та доповненнями, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно чч. 1-2 ст 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» із усіма змінами та доповненнями, реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення.

Водночас, частиною другого Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» від 6 жовтня 2016 року № 1666-VIII встановлено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом, а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.

Відтак, рішення Апеляційного суду Львівської області від 06 листопада 2014 року колегії суддів судової палати у цивільних справах у справі 442/5427/13, яким скасовано рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 серпня 2013 року, ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 жовтня 2015 року, якою скасовано ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 серпня 2014 року, постанова Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2016 року у справі №813/2434/15 та постанова Львівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року у справі №813/2857/16 є документами, що підтверджує відсутність підстави для реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Отже, у разі скасування судового рішення про визнання права власності на нерухоме майно, на підставі якого проведено державну реєстрацію речових прав на це майно, скасоване судове рішення не несе жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, зокрема підстав для реєстрації права власності на таке майно.

Пунктом 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011р. №1141 передбачено, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі судового розгляду спору відповідач не довів правомірність оскаржуваних рішень, тому, вимоги позивача про їх скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Беручи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтверджені, отже підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Позивачем не було сплачено судовий збір при поданні позову, позов задоволено, тому судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 72-73, 77, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд

У х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32261515 від "08" листопада 2016 року, за ОСОБА_2, на нежитлове приміщення, позначене на плані літ. "3-1" загальною площею 13 кв , що знаходиться в м. Дрогобич по АДРЕСА_1, Львівської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06.

Скасувати запис про державну реєстрацію права власності № 17323842 за ОСОБА_2, на нежитлове приміщення, позначене на плані літ "3-1" загальною площею 13 кв м, що знаходиться в м. Дрогобич по АДРЕСА_1, Львівської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06.

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34729217 від "11" квітня 2017 року, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Гончарик" () на нежитлове приміщення, позначене на плані літ "3-1" загальною площею 13 кв. м, що знаходиться в м. Дрогобич по АДРЕСА_1, Львівської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06.

Скасувати запис про державну реєстрацію права власності № 19923260, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Гончарик" (). на нежитлове приміщення, позначене на плані літ "3-1" загальною площею 13 кв. м. що знаходиться в м. Дрогобич по АДРЕСА_1. Львівської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошеннядо апеляційного адміністративного суду Львівської області через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Нагірна О.Б.