Справа № 754/16200/17
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/31/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2018 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві адміністрації, третя особа: Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобилської катастрофи Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов»язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в грудні 2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії Відповідача щодо відмови видати йому посвідчення інваліда війни, зобов»язати Відповідача встановити йому статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення інваліда війни.

Вимоги позову мотивував тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, та є безпосереднім учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням загальнодержавного зразку серії НОМЕР_1 від 21.10.1998 р. та вкладкою до нього № 129683.

Внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи став інвалідом І групи довічно, що підтверджується довідкою МСЕК від 10.06.2015 року у зв»язку із хворобою, яка виникла внаслідок роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАСЕ, ступінь втрати професійної здатності встановлено 100% та на сьогодні потребує постійного стороннього догляду.

22.11.2017 року він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив встановити йому статус інваліда війни як особі, що брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань цивільної оборони, та видати посвідчення інваліда війни. До зазначеної заяви позивачем були надані: довідка медико-соціальної експертної комісії, в які й зазначена група та причина інвалідності, а також документи, які підтверджують його безпосередню участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.

У відповідь на вказану заяву, відповідачем було надіслано лист-відмову від 28.11.2017 р., в якому зазначено про те, відповідач не вбачає правових підстав для надання Позивачу статусу інваліда війни, тому він був вимушений звернутися до суду з даними позовними вимогами.

Ухвалою судді від 08.12.2017 року відкрито скорочене провадження у даній адміністративній справі.

15.12.2017 року в зв»язку із внесенням змін до Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017 року №2147-УІІІ, ухвалою суду від 28.12.2017 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін.

19 січня 2018 року відповідачем у справі до суду направлено відзив на адміністративний позов, в якому він просить відмовити у задоволенні позову та просить розглядати справу у відсутність представника відповідача.

Від представника третьої особи у справі 26.01.2018 року надійшли письмові пояснення на адміністративний позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, що є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, та є безпосереднім учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням загальнодержавного зразку серії НОМЕР_1 від 21.10.1998 р. та вкладкою до нього № 129683.

Внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи позивач став інвалідом І групи довічно, що підтверджується довідкою МСЕК від 10.06.2015 року у зв»язку із хворобою, яка виникла внаслідок роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАСЕ, ступінь втрати професійної здатності встановлено 100% та на сьогодні потребує постійного стороннього догляду.

22.11.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив встановити йому статус інваліда війни як особі, що брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань цивільної оборони, та видати посвідчення інваліда війни. До зазначеної заяви позивачем були надані: довідка медико-соціальної експертної комісії, в які й зазначена група та причина інвалідності, а також документи, які підтверджують його безпосередню участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.

У відповідь на вказану заяву, відповідачем було надіслано лист-відмову від 28.11.2017 р., в якому зазначено про те, відповідач не вбачає правових підстав для надання Позивачу статусу інваліда війни, тому він був вимушений звернутися до суду з даними позовними вимогами.

У відповідності до вимог нормативно-правових документів з питань Цивільної оборони колишнього СРСР, які діяли на момент аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема наказів заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06.06.1975 р. (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелізації) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29.06.1976 р. (Настанова по організації та веденню Цивільної оборони в районі (сільському) на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Статут військ Цивільної оборони (СРСР), цивільна оборона та її формування створювались на всіх без виключення підприємствах, установах та організаціях, а до їх складу в обов'язковому порядку зараховувалось все працездатне населення, в тому числі: чоловіки віком від 16 до 60 років та жінки віком від 16 до 55 років.

Зміст директиви Всесоюзного промислового об'єднання по атомній енергетиці «Союзатоменерго» від 06.12.1982 № 672с має однозначну вимогу щодо обов'язковості переведення всього персоналу у структуру цивільної оборони в разі виникнення аварії на атомній станції.

Як зазначено в Інформаційній довідці (про участь у формуваннях Цивільної оборони Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації від 21.11.2017 р., громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

При цьому жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов'язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони.

Крім того, такого ж висновку з даного приводу дійшов Вищий адміністративний суд України в Ухвалі від 20.07.2011 р. по справі № К-36579/10.

Відповідно до Ухвали судової колегії в цивільних справах Верховного суду України від 12.04.2000 р. № vd20000412, зазначено, що особам, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов'язаного з участю в роботах по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, і з таких підстав віднесені законодавством до інвалідів війни, встановлені для останніх пільги надаються з дня звернення із цього приводу до відповідного управління соціального захисту населення

Отже, позивачем були подані до відповідача всі необхідні документи на підтвердження того, що він брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та отримав інвалідність внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, а отже маю право на встановлення статусу інваліда війни із видачею посвідчення інваліда війни.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (надалі за текстом - Закон) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до статті 7 вказаного Закону, до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни, крім інших категорій громадян, належать також особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п.10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. № 302 (надалі за текстом - Положення № 302), посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Необхідність надання будь-яких інших документів на підтвердження факту участі особи в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи законодавством не передбачено.

Відповідно пункту 2 зазначеного Положення № 302, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 3 Положення № 302 передбачено, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Інвалідам війни, згідно статті 7 Закону, видаються посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни-інвалід».

Абзацом 2 пункту 7 Положення № 302 встановлено, що «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Згідно з ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про визнання протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Деснянської РДА в м. Києві щодо відмови в наданні позивачу статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни та зобов»язання відповідача вчинити такі дії на користь позивача.

Аналізуючи зібрані в справі докази в їх сукупності, внаслідок перевірки письмових доказів по справі, суд приходить до висновку про те, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки конституційні права позивача порушені, що потребує захисту їх в судовому порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,5,9, 257 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві адміністрації про визнання дій протиправними, зобов»язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати відмову Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації у наданні статусу та видачі відповідного посвідчення інваліда війни ОСОБА_1 - протиправною.

Зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення інваліда війни.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: