Справа № 9901/373/18
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

05.02.2018 Київ П/9901/373/18 9901/373/18
Верховний Суд у складі суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача: Васильєвої І.А., суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П., Хохуляк В.В., Ханової Р.Ф. перевіривши позовну заяву Національного антикорупційного бюро України до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення від 09 листопада 2017 року № 3649/0/15-17 «Про вжиття заходів щодо забезпечення незалежності суддів та авторитету правосуддя за повідомленням судді Окружного адміністративного суду м. Києва Аблова Є.В.», -

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2018 року до Верховного Суду надійшла позовна заява від Національного антикорупційного бюро України до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення від 09 листопада 2017 року № 3649/0/15-17 «Про вжиття заходів щодо забезпечення незалежності суддів та авторитету правосуддя за повідомленням судді Окружного адміністративного суду м. Києва Аблова Є.В.».

До позовної заяви позивачем додана заява про поновлення пропущеного строку, встановленого для звернення до суду, проте, з огляду на те, що позивач не навів в ній відомості про об'єктивні перешкоди для звернення до суду у період з 09 листопада 2017 року по 09 грудня 2017 року з позовом про оскарження рішення відповідача в тридцятиденний термін з моменту його ухвалення, як-то встановлено статтею 35 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», судом ухвалою від 16 січня 2018 року позовна заява залишена без руху, з наданням скаржнику десятиденного строку на їх усунення, після отримання ухвали суду.

На виконання встановлених судом ухвалою від 16.01.2018 року недоліків, позивачем надіслана заява про поновлення пропущеного строку з інших причин, яка обґрунтована тим, що позивачу було відомо про тридцятиденний строк оскарження рішення ВРП, встановлений ч. 1 статті 35 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», проте в цій статті йдеться про оскарження рішення ВРП у наведений строк саме до Верховного Суду, який, згідно з Пленумом Верховного Суду від 30.11.2017 року розпочинає свою роботу тільки з 15.12.2017 року. Тобто на момент прийняття відповідачем спірного рішення, Верховний Суд не розпочав свою роботу та не був уповноважений розглядати і вирішувати такі справи, оскільки повноваження набув лише з 15.12.2017 року. На підставі викладеного позивач просив суд застосувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений ч. 2 статті 99 КАС України в редакції від 03.08.2017 року, яка діяла до 15.12.2017 року.

Колегія суддів, проаналізувавши заявлене скаржником клопотання, не вважає його достатньо обґрунтованим та таким, що підтверджує дотримання ним строку, встановленого статтею 35 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» на оскарження рішення ВРП, оскільки позивач в заявленому клопотанні посилається тільки на те, що вчасне звернення до суду обумовлено тим, що Верховний Суд не розпочав свою роботу у період, коли у позивача виникло право на його оскарження. Проте колегія суддів вважає, що такі посилання не відміняють дію на той час статті 171-1 КАС України, яка передбачала особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності, у тому числі Вищої ради правосуддя до Вищого адміністративного суду України.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 29.08.2012 р. N 16-рп/2012, положення частин першої, другої, шостої статті 171-1 стосовно підсудності Вищому адміністративному суду України, як суду першої інстанції справ про дострокове припинення повноважень народного депутата України в разі невиконання ним вимог щодо несумісності, а також справ щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України визнано такими, що відповідають Конституції України.

До того ж, у відповідності до пунктів 6, 7 Прикінцевих положень до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII в редакції від 05.01.2017 року, яка діяла на момент винесення рішення відповідачем, встановлено, що Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України діють у межах їх повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом у складі, визначеному цим Законом.

З дня початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припиняють свою діяльність та ліквідуються у встановленому законом порядку. До припинення діяльності статус, структура, повноваження, порядок роботи, права, обов'язки, гарантії суддів цих судів визначаються Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з Пленумом Верховного Суду від 30.11.2017 року, Верховний Суд розпочав свою роботу з 15.12.2017 року.

З аналізу викладених норм Кодексу адміністративного судочинства України в розрізі спірного питання в частині «не повноважності суду», до якого повинен звертатись позивач, з врахуванням встановленого Законом України «Про Вищу раду правосуддя» тридцятиденного строку з дня ухвалення рішення ВРП вбачається, що дійсно, на момент прийняття відповідачем спірного рішення, Верховний Суд, до якого, у разі незгоди, може звернутись сторона, у відповідності до статті 35 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», не розпочав свою роботу. Проте, це не доводить посилання позивача на те, що можливість оскарження спірного рішення виникла тільки з 15.12.2017 року внаслідок відсутності суду, уповноваженого розглядати і вирішувати такі справи, оскільки, як зазначалось судом вище, як на час винесення цього рішення, так і на час закінчення строку, встановленого на оскарження рішення ВРП діяла стаття 171-1 КАС України, яка передбачала особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності, у тому числі Вищої ради правосуддя до Вищого адміністративного суду України, чим позивач в свою чергу, у встановлений цим Законом строк не скористався.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що як частиною 1 статті 99 КАС України (в редакції від 03.08.2017 року, яка діяла до 15.12.2017 року), так і частиною 1 статті 122 КАС України (в ред. від 15.12.2017 року), встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. В даному випадку, такий строк встановлений саме Законом України «Про Вищу раду правосуддя», який є спеціальним для застосування строку оскарження спірного рішення до суду.

Відповідно до частини 2 статті 123 КАС України окрім іншого встановлено, якщо вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку про неповажність зазначених позивачем причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, у зв'язку з чим позовна заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного, колегія суддів, керуючись статтями 122, 123, 294 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Національного антикорупційного бюро України до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення від 09 листопада 2017 року № 3649/0/15-17 «Про вжиття заходів щодо забезпечення незалежності суддів та авторитету правосуддя за повідомленням судді Окружного адміністративного суду м. Києва Аблова Є.В.», - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала Верховного суду набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді І.А. Васильєва

С.С. Пасічник

В.П. Юрченко

В.В. Хохуляк

Р.Ф. Ханова