Справа № П/811/1456/17
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2018 рокусправа № П/811/1456/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Чабаненко С.В.

судді: Чумака С.Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року (суддя Брегей Р.І.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області про визнання протиправними дій та скасування розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до правління Укртрансбезпеки у Тернопільській області (далі Управління) , в якому просив:

- визнати протиправними дії посадових осіб Управління щодо встановлення результатів перевірки, зафіксованих в акті ВО № 190128 від 31.07.2017 року та визначення суми плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в сумі 604,26 евро, зазначеного в розрахунку;

- визнати протиправним та скасувати розрахунок № 1 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту ВО № 190128 від 31.07.2017 року.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального і матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, відповідно.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, автомобіль НОМЕР_1 з напівпричепом KAISER S3803А, д.н.з. НОМЕР_2, який належить позивачу під керуванням водія ОСОБА_3 здійснював перевезення пшениці з с. Підзамочок, Тернопільської області.

31.07.2017 року на а/д М-19, км 347+100 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Тернопольській області у пересувному пункті габаритно-вагового контролю проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, що належить позивачу, шляхом зважування.

За результатами габаритно-вагового контролю працівниками виявлено навантаження на одиночну вісь першу -6,8т., на другу -12,25т. при нормативно допустимій 11т. (перевищення на 11,4%), навантаження на строєну вісь -19,4(при нормативно допустимій 22т), повна маса ТЗ становила 38,45т., при нормативно допустимій 40т., про що складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 31.07.2017 року, а також акт ВО № 190128 від 31.07.2017 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с.11-12).

На підставі вказаного акту та довідки відповідачем складено розрахунок №1 від 31.07.2017 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 604,26 євро (а.с.13).

Не погодившись з діями відповідача щодо проведення габаритно-вагового контролю та визначення суми плати за проїзд згідно з розрахунком №1 від 31.07.2017, позивач оскаржив дії та розрахунок відповідача до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що розрахунок плати за проїзд є складовою частиною акту перевірки, та, в свою чергу, може бути лише доказом вчинення особою певного правопорушення, тому не підлягає оскарженню.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції стосовно необґрунтованості позову, проте виходячи з інших підстав.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і предявляти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Крім того, статтею 48 цього Закону встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень, обовязковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі по тексту - Положення).

Відповідно до п.1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно п.п.1 п.4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до п.п.15, 27 п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Пунктом 8 Положення визначено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 (далі по тексту - Порядок №879).

Пунктом 3 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Таким чином, Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті та її посадові особи уповноважені відповідно до Положення та Порядку №879 здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно з ч.3 п.2 Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів - понад 44т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Відповідно пункту 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України 10.12.2013 року № 1007/1207, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 лютого 2014 року за № 215/24992, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю:

- здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року №422;

- видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю;

- складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно із пунктом 30 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту.

Як зазначалось вище, за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача з вантажем працівниками виявлено навантаження на одиничну другу вісь 12,25 тон при нормативно допустимих 11,00 тони (перевищення на 11,4 %), про що складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 31.07.2017 року, а також акт ВО № 190128 від 31.07.2017 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Посилання апелянта на ту обставину, що відповідачем невірно визначено вагу транспортного засобу разом з вантажем, колегією суддів розцінюється критично, оскільки для визначення плати за проїзд має значення навантаження на вісь (осі), що є відмінним від фактичної ваги транспортного засобу з вантажем.

Твердження апелянта щодо недотриманням відповідачем процедури здійснення габаритно-вагового контролю, а саме здійснення контролю технічними засобами, що не мають відповідний сертифікат та не пройшли метрологічну атестацію, як на підставу для скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, є безпідставним з огляду на таке.

Відповідно до Порядку №879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані (пункт 13).

Зважування транспортного засобу марки MAN 18.413,д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричетом KAISER S3803А, д.н.з. НОМЕР_2, здійснювалося за допомогою вагів автомобільної підкладної моделі AS у складі: вимірювального приладу № 09-223, вантажоприймальних платформ № 09-481 та 09-494. Виробник ESIT ELEKTRONIK SISTEMLER IMALAT ve TICARET LTD.STI», Туреччина. На підтвердження відповідності метрологічних характеристик даної вимірювальної техніки вимогам нормативно-технічної документації відповідачем до матеріалів справи надано Свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки №34-00/4348 чинне до 09.08.2017 року (а.с.48).

Таким чином, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу MAN 18.413,д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом KAISER S3803А, д.н.з. НОМЕР_2 здійснювався технічними засобами, що мають відповідний сертифікат, пройшли метрологічну атестацію та є придатними до застосування.

Відсутність у позивача відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу на час проведення відповідачем габаритно-вагового контролю, апелянтом не спростовується та не заперечується.

Відповідно пункту 31-1 Порядку №879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у пятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобовязаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Наведене свідчить про те, що розрахунок за проїзд є документом зобов'язального характеру, на підставі якого у позивача виникає обовязок вчинити певні дії.

В даному випадку розрахунок плати за проїзд розраховувався наступним чином.

Перевищення на одиночну вісь:12,25т.-11 т.=1,25т (перевищення 11,4% ставка 0,27 євро/км). Відстань від пункту с. Підзамочок, Тернопільської області до пункту прибуття (с. Павлиш, Онуфріївського району, Кіровоградської області) 746 км. П=0,27*746*3= 604,26 евро, з яких 3 - коефіцієнт за рух без дозволу з перевищенням від 10 % до 40%.

Доводи апелянта стосовно того, що відповідачем невірно проведено розрахунок, зокрема, в частині визначення відстані, оскільки при розрахунку враховано відстань всього маршруту відповідно до ТТН, а не відстань до пункту зважування, колегія суддів розцінює критично з огляду на те, що транспортний засіб, що належіть позивачу, здійснював рух до зазначеного пункту прибуття, та після перевірки не усунув недоліки і продовжив рух.

Заслуговують на увагу доводи апелянта з приводу того, що судом у рішення не надано мотивованої оцінки аргументам позивача щодо правомірності дій відповідача під час проведення перевірки та складання акту перевірки, а також розрахунку плати за проїзд, а тому зазначене, відповідно до приписів ст. 317 КАС України, є підставою для зміни мотивувальної частини судового рішення.

При цьому з урахуванням вищенаведеного аналізу спірних правовідносин та відповідних висновків суду, з урахуванням норм законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, колегією суддів зазначається щодо безпідставності наведених доводів апелянта та відповідності дій та рішень відповідача під час здійснення перевірки, складання акту та розрахунку плати за проїзд, що виключає наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року по справі № П/811/1456/17 змінити в мотивувальній частині.

В іншій частині постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року по справі № П/811/1456/17 залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко