Справа № 804/1091/18
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 лютого 2018 року Справа №804/1091/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бондар М.В., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відповідача-1: Комунального підприємства Центр розвитку та інвестицій Васильківського району та відповідача-2: Тетіївської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру у Київській області про скасування реєстрації земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою від свого імені та від імені ОСОБА_2 до відповідача-1: Комунального підприємства Центр розвитку та інвестицій Васильківського району та відповідача-2: Тетіївська районна державна адміністрація, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, в якій просить:

- скасувати розпорядження Тетіївської районної державної адміністрації на розроблення проекту землеустрою внаслідок якого відбулося порушення прав позивачів та норм чинного законодавства і сформовано ділянку з кадастровим номером :02:009:0005;

- скасувати реєстрацію земельної ділянки проведену Комунальним підприємством Центр розвитку та інвестицій Васильківського району в державному реєстрі, номер запису про право 21742533 від 31.07.2017 року, за якою було сформована і зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером :02:009:0005;

- скасувати реєстрацію права оренди даної земельної ділянки за номером запису про право 21742536 від 31.07.2017 року.

Ухвалою суду від 13.02.2018 року вищевказану позовну заяву залишено без руху, у звязку з недодержанням вимог, встановленими статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

15.02.2018 року на виконання ухвали суду від 13.02.2018 року від позивачів надійшла заява про усунення недоліків, зокрема надано заяву з залишеною однією позовною вимогою про скасування реєстрації земельної ділянки, проведеної Комунальним підприємством «Центр розвитку та інвестиції Васильківського району» в державному реєстрі номер запису про право (в державному реєстрі прав) 21742533 від 31.07.2017 року, за якою була сформована і зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером :02:009:0005.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження в адміністративній справі, відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з положеннями частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа це - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

В пункті 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб'єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Поряд із цим, суд звертає увагу, що за правилами статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Як встановлено зі змісту позовної заяви та заяви, поданої до суду 15.02.2018 року, позивачі звернулось до суду у звязку з порушенням їхніх прав на земельну ділянку, на якій розташовані обєкти нерухомого майна, що належать позивачам на праві власності. Крім того, в позовній заяві зазначено, що спірна земельна ділянка була передана в оренду ПП «Михайлівський лан», чим було порушено право на земельну ділянку позивачів відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України.

Аналіз зазначених фактичних обставин дає підстави вважати, що оспорюваним реєстраційним діям передує невирішений спір між його учасниками спір про право цивільне, зокрема, про право на конкретну земельну ділянку, на якій розташовані обєкти нерухомого майна, що належать позивачам на праві власності.

Таким чином, суд зазначає, що спірні правовідносини виникають з приводу правомірності реєстраційних дій, здійснених на основі юридичних фактів, стосовно яких існує спір про право цивільне, в межах якого можуть бути й вирішенні питання, повязані з реєстрацією прав на земельну ділянку.

Отже, суд приходить до висновку, що заявлений спір не є публічно-правовим, а має вирішуватися судом за правилами цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 24.01.2017 року та від 27.04.2017 року.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 170, статтями 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відповідача-1: Комунального підприємства Центр розвитку та інвестицій Васильківського району та відповідача-2: Тетіївської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру у Київській області про скасування реєстрації земельної ділянки.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими матеріалами надіслати позивачам.

Розяснити позивачам, що відповідно до частини 5 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства, повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Розяснити позивачам, що для захисту порушеного права позивачі мають право звернутись до місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки, встановлені статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар