Справа № 617/1596/17
Суддя: Глоба М. М.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 617/1596/17
Провадження № 2-а/617/3/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року Вовчанський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Глоби М.М.,

при секретарі - Борщ Л.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Нестеренка О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вовчанську Харківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 2 Вовчанського РВ ГУНП в Харківській області Нестеренка Олексія Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що поліцейський СРПП сержант поліції Нестеренко О.А. постановою від 24 листопада 2017 року притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп. Зазначив, що інкримінованого йому адміністративного правопорушення не вчиняв та вказана постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, щодо змісту та процедури складення є незаконною. Доказів правопорушення не надано, свідки правопорушення відсутні. Просив скасувати зазначену постанову та закрити провадження по справі.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у адміністративному позові. Зазначив, що під час складання відносно нього матеріалу, він провину не визнавав.

Відповідач в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, пояснивши при цьому, що 24 листопада 2017 року він перебував на патрулюванні на службовому автомобілі. Під час проїзду по вул. Соборній в м. Вовчанську, під'їжджаючи до перехрестя вул. Гагаріна та вул. Соборної побачив, що автомобіль Mersedes-Benz білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, під'їжджаючи до зазначеного перехрестя не пропустив пішохода, який переходив нерегульоване перехрестя. Після чого автомобіль був зупинений та відносно водія ОСОБА_1 було складено постанову за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп. Також зазначив, що свідків правопорушення не було, відеофіксація правопорушення не проводилась. ОСОБА_1 свою провину у інкримінованому йому правопорушенні не визнавав.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 24 листопада 2017 року поліцейський СРПП № 2 Вовчанського РВ ГУНП в Харківській області Нестеренко О.А. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 414629, згідно якої ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2, 24 листопада 2017 року о 16 год. 00 хв. в м. Вовчанську по вул. Соборній, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходився пішохід, не зупинився і не змінив швидкості, щоб надати дорогу пішоходу, чим порушив п.п. 18.1 ПДР України, скоївши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп.

Відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП настає у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення (об'єктивна сторона), чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Маючи, перед прийняттям постанови про адміністративне правопорушення, в якому позивач не визнав себе винним у скоєнні адміністративного правопорушення, суб'єкт владних повноважень мав би використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтверджували порушення Правил дорожнього руху та спростовували свідчення позивача, але таких доказів постанова не містить.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_1 одразу заперечував щодо порушення ним ПДР України.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Суд зазначає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність вищевказаним критеріям, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем не було дотримано встановлений законом порядок її винесення, а тому вона є протиправною та підлягає скасуванню у судовому порядку.

Суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Разом з тим, на час судового розгляду справи особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею та документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5-9, 12, 77, 241-246, 255, 286, 292, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП сержанта поліції Нестеренко О.А. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення від 24 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення з урахуванням положень, встановлених ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1, місце проживання - Харківська обл., Вовчанський район, смт. Старий Салтів вул. Миру, буд. 3, паспорт - серія МН № 298204.

Відповідач - Нестеренко Олексій Андрійович, поліцейський СРПП № 2 Вовчанського РВ ГУНП в Харківській області, місцезнаходження - Харківська обл., м. Вовчанськ, вул. Колокольцова, буд. 6.

Суддя -