Справа № 814/1577/17
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 р. № 814/1577/17
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:1: ОСОБА_1, АДРЕСА_2 2: ОСОБА_2, АДРЕСА_3 3: ОСОБА_3, АДРЕСА_1 4: ОСОБА_4, АДРЕСА_4 5: ОСОБА_5, АДРЕСА_3 6: ОСОБА_6, АДРЕСА_5

до відповідача:Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034

про:визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 р. позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та зобов'язання переглянути подані ними заяви щодо надання у власність земельних ділянок розміром 2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Ухвалою від 18.09.2017 р. відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 20.11.2017 р. суд за клопотанням представника відповідача зупинив провадження у справі для надання додаткових доказів до 19.12.2017 р.

15.12.2017 р. набув чинності Кодекс адміністративного судочинства України в новій редакції.

Згідно п. 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою від 19.12.2017 р. суд відклав розгляд справи та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Представники сторін подали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. За приписами ч. 9 ст. 205 КАС України суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що в грудні 2016 р. зверталися до відповідача з заявами про надання дозволу на виготовлення проектно-технічної документації на земельні ділянки розміром по 2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та надали повний пакет документів. Однак отримали відмови, аргументовані включенням бажаних земельних ділянок до переліку земельних ділянок, які призначені для відведення у власність учасникам АТО. Позивачі вважають відмову протиправною та дискримінаційною.

Відповідач 02.10.2017 р. подав заперечення проти позову, в яких вказав, що на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України визначено перелік земельних ділянок, які можуть бути передані учасникам АТО. Відповідно до поданих позивачами графічних матеріалів, бажані ними земельні ділянки входять до меж земельної ділянки, призначеної для відведення учасникам АТО. Таким чином, підставою для відмови стала невідповідність місця розташування бажаної земельної ділянки вимогам законодавства.

З'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов не належить задоволенню, виходячи з наступного:

У грудні 2016 р. кожен з позивачів звернувся до відповідача з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, розташованої в межах території Новобузької міської ради Миколаївської області. До заяв додавалися графічні матеріали розміщення бажаних земельних ділянок.

Листами від 31.01.2017 р. відповідач повідомив, що розглянув подані заяви та встановив, що бажані земельні ділянки включені до переліку земельних ділянок, які призначені для відведення у власність учасникам АТО згідно наказу від 15.11.2016 р. № 171-СГ. Враховуючи викладене, надані матеріали були повернуті.

Суд встановив, що 19.08.2015 р. Кабінетом Міністрів України видано розпорядження № 898-р "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників АТО земельними ділянками", яким Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру, обласним та Київській міській державним адміністраціям доручено, за участю з органами місцевого самоврядування, визначити протягом місяця на території відповідної області земельні ділянки для відведення учасникам АТО та сім'ям загиблих.

15.11.2016 р. відповідачем видано наказ № 171, яким внесено зміни до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані учасникам АТО, та включено 25,9700 га земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в межах Новобузької міської ради.

Згідно ч. 1-2 ст. 116 Земельного кодексу України (ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 1 ст. 117 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

А відповідно до вимог ч. 6-7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів (п. б ч. 1 ст. 121 ЗК України).

Згідно абз. 1 ч. 3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, відповідно до п. 14 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій надаються, зокрема, пільги щодо першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Як зазначалося вище, 19.08.2015 р. Кабінетом Міністрів України видано розпорядження № 898-р "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками", яким Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру, обласним та Київській міській державним адміністраціям зобов'язано забезпечити:

- розгляд у першочерговому порядку звернень учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції щодо відведення їм земельних ділянок;

- розміщення на власних офіційних веб-сайтах інформації про місце розташування, цільове призначення та площу земельних ділянок, які можуть бути відведені учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції;

- надання в 10-денний строк після подання учасниками антитерористичної операції або членами сімей загиблих учасників антитерористичної операції заяв про надання їм земельних ділянок відповідної інформації Державній службі у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції.

Таким чином, у даному випадку, бажані позивачами земельні ділянки були призначені для передачі у власність саме учасникам АТО, що відповідає положенням ЗК України, Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 р. № 898-р.

Суд критично оцінює доводи позивачів стосовно дискримінаційного характеру відмови. Так, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в рішенні від 26.12.2011 р. № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач правомірно повернув позивачам подані документи, оскільки місце розташування бажаних земельних ділянок фактично не відповідало вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Викладене не позбавляє позивачів права на отримання земельних ділянок з іншим місцем розташування.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд встановив, що вимоги позивачів не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі 14.02.2018 р.

Суддя Н.В. Лісовська