Справа № 815/6427/17
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6427/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом приватного підприємства «Плодовочторг» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів №1980 від 07.06.2017р., №6694 від 07.12.2017р.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов приватного підприємства «Плодовочторг» до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС в Одеській області №1980 від 07.06.2017р. про проведення документальної планової виїзної перевірки приватного підприємства «Плодовочторг» (код за );

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС в Одеській області №6694 від 07.12.2017р. про поновлення терміну проведення перевірки ПП «Плодовочторг» (код за ).

Ухвалою від 15.12.2017 р. відкрито провадження по справі та визначено, що розгляд справи буде проводитися в порядку спрощеного позовного провадження; встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи; встановлено відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Судове засідання призначено на 12 січня 2018 року о 12 годині 20 хвилин.

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання 12.01.2018р., задоволено клопотання позивача, яке надійшло до суду 12.01.2018р. (вх. № ЕП/151/18), та відкладено розгляд справи на підставі ч.4 ст.262 КАС України, призначено судове засідання на 05.02.2018р. об 11 годині 00 хвилин.

В обґрунтування позову зазначено, що суб'єкт господарювання, починаючи з 01 січня 2017 року, може бути підданий заходу податкового контролю, зокрема, документальній плановій перевірці, за умови передбачення такої перевірки у плані-графіку документальних планових перевірок на 2017рік, опублікованому на веб-сайті Державної фіскальної служби України. Проте, річний план-графік документальних планових перевірок на веб-сайті Державної фіскальної служби України не був опублікований, а оскаржуваний наказ Головного управління ДФС в Одеській області №1980 від 07.06.2017р. прийнято всупереч положенням Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Податкового кодексу України. Також позивач вважає, що відповідачем не дотримано вимог Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 524 від 02.06.2015р. На думку позивача, Головним управлінням ДФС в Одеській області призначено перевірку ПП «Плодовочторг» без урахування ступеня ризику та мети контрольного заходу (оскільки така не зазначена у наказі).

Від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов (а.с. 32-33), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що зміни до податкового законодавства щодо оприлюднення плану-графіка до 25 грудня на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, внесено згідно з пунктом 42 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016р. та такі зміни набрали чинності з 01.01.2017р., що фактично унеможливлювало виконати вимогу, зазначену у абз. 2 п.77.1 ст. 77 ПК України, щодо оприлюднення на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, плану-графіка до 25 грудня року, що передує, в якому будуть проводитись такі документальні планові перевірки. Відтак, відповідач зазначив про безпідставність тверджень позивача щодо включення ТОВ «Велайс» до плану-графіка.

Представник позивача надав пояснення на відзив (а.с. 47-48), зазначивши, що: по-перше, відповідач у відзиві надає обґрунтування щодо правомірності включення до плану графіку ТОВ «Велайс», хоча позивачем у даній справі є ПП «Плодовочорг»; по-друге, у наказі № 6694 від 07.12.2017р. зазначено невірний код ЄДРПОУ ПП «Плодовочорг», а саме 39808274 замість вірного 39828274; по-третє, відповідачем не обґрунтовано підстав відбору ПП «Плодовочторг» () до плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок субєктів господарювання на ІІ квартал 2017 року; по-четверте, відповідач не діяв відповідно до п.20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України та ст.2 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», якою встановлено до 31.12.2017р. мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Представник позивача в судовому засіданні надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 49).

Представник відповідача на заперечував проти задоволення даного клопотання.

Суд зазначає, що 15.12.2017 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017р., котрим КАС України викладено в новій редакції. Відповідно до п. 10 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній з 15.12.2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності Кодексу в редакції від 15.12.2017 р., розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції Кодексу. Відтак, справу розглянуто в порядку письмового провадження, керуючись КАС України в редакції чинній з 15.12.2017 р.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

07.06.2017р. Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст. 77 ПК України та відповідно до плану-графіка на ІІ квартал 2017 року проведення планових виїзних перевірок субєктів господарювання прийнято наказ №1980 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Плодовочторг» (код за )», яким призначено проведення документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ПП «Плодовочторг» () за період з 09.06.2015р. по 31.03.2017р. з 27.07.2017р. тривалістю 10 робочих днів (а.с.14).

07.12.2017р. Головним управлінням ДФС в Одеській області за результатами розгляду доповідної записки заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_1 від 22.11.2017р. № 555/11/15-32-14-08-06, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст. 77 ПК України прийнято наказ №6694, відповідно до п.1 якого у звязку з встановленням місцезнаходження ПП «Плодовочторг» (), поновлено з 11.12.2017р. проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Плодовочторг» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 09.06.2015р. по 31.03.2017р. (а.с. 13).

Не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом вищевказаних наказів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок (п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України).

Відповідно до пп. 14.1.164. п. 14.1. ст. 14 ПК України план - графік документальних виїзних перевірок - перелік платників податків, що підлягають плановій перевірці контролюючими органами у відповідний період календарного року.

Відповідно до п.77.4 ст. 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016р. №1728-VIII до 31 грудня 2017 року встановлено мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Разом з тим, згідно ст. 6 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (у редакції, чинній на час прийняття наказу №1980 від 07.06.2017р.) дія останнього не поширюється, зокрема, на відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю) центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, та його територіальними органами.

Також Законом України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» внесено зміни до першого речення абзацу першого пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" та викладено його у такій редакції: " 3. Установити, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік Державною фіскальною службою України та її територіальними органами, Державною фінансовою інспекцією та її територіальними органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або з вимогами Кримінального процесуального кодексу України".

Станом на 2017 рік обмежень щодо проведення перевірок контролюючими органами ДФС України чинне законодавство не містить. Відтак, судом не беруться до уваги твердження позивача, зазначені в поясненнях на відзив на позовну заяву, щодо порушення контролюючим органом встановленого законом мораторію на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів

Згідно з п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

З 01 січня 2017 року набрав чинності Закон України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" (далі - Закон № 1797)

Пунктом 42 Закону № 1797 у ст. 77 ПК України п.77.1 доповнено абзацом другим такого змісту: План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Отже, оскільки абзац 2 п.77.1 ст.77 ПК України, на який посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, було внесено до ПК України Законом № 1797, який набрав чинності 01.01.2017 р., його положення щодо оприлюднення плану-графіку документальних перевірок на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі перевірки можуть бути застосовані до плану-графіку на 2018 рік.

Таким чином, суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що план-графік документальних планових перевірок на 2017 рік на веб-сайті ДФС України протиправно не опублікований, оскільки згідно ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п.77.2 ст.77 ПК України до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Враховуючи наведені норми законодавства, суд приходить до висновку, що дії по проведенню документальних перевірок, в тому числі і по формуванню плану-графіка проведення таких перевірок, є частиною процесу реалізації податковим органом повноважень, наданих йому законодавством.

При цьому, при складанні плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання податкові органи повинні керуватися нормами Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 524 від 02.06.2015р. (далі Порядок № 524).

Відповідно до п.1 Порядку № 524 цей Порядок розроблений з метою забезпечення єдиного підходу до формування щоквартального плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків (далі - план-графік).

Згідно п. 3 Порядку № 524 разом з проектом плану-графіка (коригування плану-графіка) формуються інформаційно-аналітичні довідки за кожним платником податків засобами інформаційних систем ДФС. Після остаточного узгодження проектів планів-графіків (коригування планів-графіків) територіальні органи ДФС надають департаментам аудиту та податків і зборів з фізичних осіб паперовий варіант планів-графіків (коригування планів-графіків) з відповідними додатками з дотриманням вимог щодо направлення документів з грифом «ДСК» та обґрунтування підстав включення платника податків до плану-графіка (коригування плану-графіка).

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватне підприємство «ПЛОДОВОЧТОРГ» () зареєстровано 09.06.2015р., номер запису: 1 055339.

За приписами ч.2 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» орган державного нагляду (контролю) визначає у віднесеній до його відання сфері критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності. З урахуванням значення прийнятного ризику всі субєкти господарювання, що підлягають нагляду (контролю), належать до одного з трьох ступенів ризику: високий, середній або незначний. Залежно від ступеня ризику органом державного нагляду (контролю) визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю).

Планові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органом державного нагляду (контролю) за діяльністю субєктів господарювання, яка віднесена: до високого ступеня ризику - не частіше одного разу на два роки; до середнього ступеня ризику - не частіше одного разу на три роки; до незначного ступеня ризику - не частіше одного разу на пять років.

Відповідно до п.14.1.221 п.14.1 ст. 14 ПК України ризик - ймовірність недекларування (неповного декларування) платником податків податкових зобов'язань, невиконання платником податків іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

В наказі Головного управління ДФС в Одеській області № 1980 від 07.06.2017р. «Про проведення документальної планової виїзної перевірки приватного підприємства «Плодовочторг» » не зазначено ступінь ризику відповідно до якого ПП «Плодовочторг» внесено до плану-графіка на ІІ квартал 2017 року проведення планових виїзних перевірок субєктів господарювання.

Під час судового розгляду відповідач, надавши лише витяг з плану-графіка, не надав до суду інформації, яка б підтвердила, розшифрувала ризики, за якими позивача віднесено до суб'єктів господарювання з відповідним ступенем ризику, процедури та підстав включення позивача до плану-графіка. З наданих відповідачем документів не вбачається, за який період бралася відповідна інформація, за якими методиками визначався ступінь ризику.

За змістом п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що наказ про проведення документальної виїзної перевірки повинен містити, зокрема, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса обєкта, перевірка якого проводиться.

Підпунктом 1.2.1 п. 1.2 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України № 22 від 31 липня 2014 року визначено, що рішення про проведення документальної планової, позапланової та фактичної перевірки приймається керівником органу державної фіскальної служби відповідно до пункту 77.4 статті 77, пункту 78.4 статті 78, пункту 79.2 статті 79 та пункту 80.2 статті 80 розділу II Кодексу із зазначенням найменування органу державної фіскальної служби, який прийняв рішення, та дати рішення, найменування та реквізитів суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться, мети, виду перевірки, періоду діяльності, який буде перевірятися, підстав для проведення перевірки, дати початку та тривалості перевірки тощо, яке з урахуванням вимог Кодексу оформлюється наказом, який підписується керівником або його заступником та скріплюється печаткою.

Відповідно до п. 81.3 ст. 81 ПК України під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

У наказі Головного управління ДФС в Одеській області № 1980 від 07.06.2017р. «Про проведення документальної планової виїзної перевірки приватного підприємства «Плодовочторг» » не зазначено мети проведення перевірки, адреси обєкта, перевірка якого проводиться.

Таким чином, лише дотримання контролюючим органом встановлених умов та порядку прийняття контролюючим органом рішень про проведення перевірок може бути належною підставою наказу про проведення перевірки (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у справі № 21-425а14). Оцінивши в сукупності докази, подані сторонами на обґрунтування обставин, які входять в предмет доказування, суд дійшов до висновку, що наказ наказ Головного управління ДФС в Одеській області № 1980 від 07.06.2017р. «Про проведення документальної планової виїзної перевірки приватного підприємства «Плодовочторг» » прийнято протиправно, а тому такий наказ підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку правомірності прийняття наказу Головного управління ДФС в Одеській області №6694 від 07.12.2017р. «Про поновлення терміну проведення перевірки приватного підприємства «Плодовочторг» ()», суд виходив з наступного.

Відповідно до п 44.5 ст. 44 ПК України, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті (первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інші документи, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством), платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Підпунктом 1.2.6 п. 1.2 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України № 22 від 31 липня 2014 року визначено, що у разі якщо під час проведення документальної перевірки до органу державної фіскальної служби за місцем обліку від платника податків надійшло повідомлення про втрату, пошкодження або дострокове знищення документів або вилучення документів правоохоронними та іншими органами (у зв'язку з чим особами, які здійснюють (очолюють) перевірку, обґрунтовано встановлено неможливість подальшого проведення перевірки) такі особи складають акт довільної форми, який реєструється у Спеціальному журналі реєстрації актів у порядку, передбаченому пунктом 1.4.5 цього розділу Методичних рекомендацій.

На підставі цього акта органом державної фіскальної служби, яким було призначено перевірку, видається наказ про перенесення термінів проведення такої перевірки на строк, визначений відповідно до пункту 44.5 статті 44 або пункту 85.9 статті 89 розділу II Кодексу, копія якого вручається платнику податків (посадовим особам платника податків або його законним (уповноваженим) представникам).

Новий наказ про проведення перевірки не видається та нові направлення на проведення перевірки не виписуються. У разі якщо терміни, визначені пунктом 44.5 статті 44 Кодексу, достроково скорочуються - видається наказ про поновлення перевірки не пізніше наступного робочого дня, копія якого вручається платнику податків (посадовим особам платника податків або його законним (уповноваженим) представникам).

Зазначену правову позицію висловлено також Верховним Судом у постанові від 23.01.2018р. К/9901/726/17.

Відповідачем не надано до суду доказів, які б підтверджували факт надходження до контролюючого органу повідомлення про втрату, пошкодження або дострокове знищення документів або вилучення документів правоохоронними та іншими органами ПП «Плодовочторг» (у зв'язку з чим особами, які здійснюють (очолюють) перевірку, обґрунтовано встановлено неможливість подальшого проведення перевірки), також не надано до суду акту довільної форми, зареєстрованого у Спеціальному журналі реєстрації актів у порядку, передбаченому пунктом 1.4.5 цього розділу Методичних рекомендацій.

При цьому згідно наказу Головного управління ДФС в Одеській області № 2714 від 12.07.2017 року перенесено терміни проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Плодовочторг» () саме у звязку із втратою ПП «Плодовочторг» первинних документів, облікових регістрів і звітів, про що зазначено у наказі.

Разом з тим, згідно наказу Головного управління ДФС в Одеській області №6694 поновлено термін проведення перевірки приватного підприємства «Плодовочторг» () у звязку з встановленням місцезнаходження ПП «Плодовочторг», однак, як до відзиву на позовну заяву, так і під час судового розгляду відповідачем не надано жодного документального підтвердження зазначених обставин.

Як було встановлено судом, у зв'язку з включенням до плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на IІ квартал 2017 року приватного підприємства «Плодовочторг», керуючись пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст.75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято наказ №1980 від 07.06.2017р., яким призначено проведення документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ПП «Плодовочторг» () за період з 09.06.2015р. по 31.03.2017р. з 27.07.2017р. тривалістю 10 робочих днів (а.с.14).

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС в Одеській області було прийнято наказ № 2714 від 12.07.2017 року «Про перенесення термінів проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Плодовочторг» (), яким у звязку із втратою ПП «Плодовочторг» первинних документів, облікових регістрів і звітів, перенесено термін проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Плодовочторг» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 09.06.2015р. по 31.03.2017р. на 90 днів або до моменту їх відновлення, в межах п.44.5 ст.44 ПК України (а.с. 37).

Разом з тим, наказ Головного управління ДФС в Одеській області №6694 «Про поновлення терміну проведення перевірки приватного підприємства «Плодовочторг» ()» прийнято 07.12.2017р., тобто не в межах визначеного наказом № 2714 від 12.07.2017 року та п.44.5 ст.44 ПК України 90-денного строку.

Таким чином, враховуючи, що наказ № 6694 від 07.12.2017р. «Про поновлення терміну проведення перевірки ПП «Плодовочторг» ()» прийнято поза межами встановленого ПК України 90-денного строку та за відсутності будь-яких пояснень та обґрунтувань з богу відповідача, суд дійшов висновку про його протиправність та задоволення позовних вимог в частині його скасування.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача, зазначеними у поясненнях на відзив (а.с. 47-48), що, відповідач помилково у відзиві надає обґрунтування щодо правомірності включення до плану графіку ТОВ «Велайс», хоча позивачем у даній справі є ПП «Плодовочорг»; у наказі № 6694 від 07.12.2017р. зазначено невірний код ЄДРПОУ ПП «Плодовочорг», а саме 39808274 замість вірного 39828274.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідачем не спростовано доводів позивача, не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами правомірності прийняття наказів №1980 від 07.06.2017р., №6694 від 07.12.2017р., суд дійшов висновку, що останні прийнято Головним управлінням ДФС в Одеській області не в порядку та не у спосіб, що передбачені законодавством, що регулює спірні правовідносини. Представник відповідача не довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами, з посиланням на відповідні положення законодавства, необґрунтованість позовних вимог позивача.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, враховуючи, що доводи наведені відповідачем під час розгляду адміністративної справи є безпідставними та не підтверджені доказами, не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС в Одеській області № 1980 від 07.06.2017р. «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Плодовочторг» (код за )»; визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС в Одеській області №6694 від 07.12.2017р. «Про поновлення терміну проведення перевірки ПП «Плодовочторг» ()».

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку про необхідність присудити позивачу сплачений судовий збір у розмірі 3200,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов приватного підприємства «Плодовочторг» (65045, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Базарна, будинок 61; ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5; ) про визнання протиправними та скасування наказів №1980 від 07.06.2017р., №6694 від 07.12.2017р.,- задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС в Одеській області № 1980 від 07.06.2017р. «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Плодовочторг» (код за )» .

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС в Одеській області №6694 від 07.12.2017р. «Про поновлення терміну проведення перевірки ПП «Плодовочторг» ()».

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного підприємства «Плодовочторг» (65045, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Базарна, будинок 61; ) судовий збір у розмірі 3200,00 грн. (тридцять дві тисячі 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.