Справа № 822/1288/16
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1288/16

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

08 лютого 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2016 року суддя-доповідач Петричкович А.І. у справі №822/1288/16 за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року Державна податкова інспекція у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області (далі ДПІ у м.Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області) звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що згідно даних ДПІ у м.Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області за відповідачем рахується податковий борг у сумі 18750,00 грн. - транспортний податок з фізичних осіб, що підтверджується податковим повідомленням-рішенням форми "Ф" №39360-17 від 10 червня 2015 року. 24 вересня 2015 року Податковим органом була сформована податкова вимога №4852-25. Незважаючи на те, що ДПІ у м.Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області було вжито всі заходи по отриманню податкової вимоги у встановленому законом порядку, проте відповідачем податковий борг не сплачено.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2016 року позов задоволено: стягнуто з фізичної особи ОСОБА_2 на користь ДПІ у м.Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області податковий борг в сумі 18750 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сума заборгованості по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 18750 гривень є узгодженою, набула статусу податкового боргу, однак, не сплачена відповідачем самостійно, у зв'язку з чим, з огляду на вжиті податковим органом заходи щодо погашення податкової заборгованості (направлення податкової вимоги), підлягає стягненню на користь ДПІ у м.Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 16.06.2015 року №34426-17, оскільки запроваджені Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" зобов'язання щодо сплати транспортного податку з фізичних осіб виникають у платників податків лише після 01 січня 2016 року. Крім того, вказано, що податкове повідомлення-рішення № 39360-17 від 10.06.2015 року та податкову вимогу №4852-25 від 24.09.2015 року позивач не отримував та про існування таких не було відомо. Таким чином, позивач вважає рішення суду першої інстанції таким що винесене з порушенням норм матеріального права.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 червня 2016 року ДПІ у м.Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області винесено податкове повідомлення-рішення №39360-17, яким ОСОБА_2 визначено податкове зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб на суму 22916,67 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було направлено засобами поштового зв'язку на адресу відповідача та повернуто з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

У вересні 2016 року ДПІ у м.Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області виставлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 24.09.2015 року № 4852-25 на суму 18750 грн., яка направлена відповідачу рекомендованим поштовим відправленням, проте конверт з вмістом поштового відправлення повернувся на адресу відправника з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача не надійшло.

Суд апеляційної інстанції здійснює апеляційний розгляд справи з врахуванням особливостей встановлених статтею 283 КАС України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16).

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 3 п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України у разі, коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З матеріалів справи встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 10.06.2015 року №39360-17 та податкову вимогу від 24.09.2015 року №4852-25 було направлено засобами поштового зв'язку на адресу відповідача та повернуто з відміткою "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується поштовими конвертами з відміткою установи поштового зв'язку "за закінченням строку зберігання".

З урахуванням вказаних вище положень Податкового кодексу України, колегія суддів приходить до висновку, що надіслані контролюючим органом податкове повідомлення-рішення від 10.06.2015 року №39360-17 та податкова вимога від 24.09.2015 року №4852-25, яка була повернута з відміткою установи поштового зв'язку "за закінченням строку зберігання" вважається врученою.

За таких обставин, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що у відповідача наявна заборгованість по сплаті транспортного податку, яка на час розгляду справи в добровільному порядку не погашена та є узгодженою, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог та стягнення зазначеної суми боргу з відповідача.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо неправомірності винесеного ДПІ у м.Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області повідомлення рішення форми "ф" №39360-17 від 10.06.2015 року, оскільки предметом спору в даній справі є стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 272, 283, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2016 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає згідно статті 272 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Сторчак В. Ю. Ватаманюк Р.В.