Справа № 817/689/17
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2018 року м. Рівне №817/689/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є. за участю секретаря судового засідання Холод Т.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3 управління ДФС у Рівненській області
доОСОБА_4 виробничо-комерційна фірма "Фіалка"
про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 управління ДФС у Рівненській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 виробничо-комерційної фірми «Фіалка» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту.

В обґрунтування адміністративного позову позивач покликався на необхідність підтвердження застосування адміністративного арешту майна ПВКФ «Фіалка» з огляду на те, що платником податків всупереч вимогам закону фактично відмовлено контролюючому органу у проведенні документальної планової виїзної перевірки.

Представник відповідача адміністративний позов заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях, зокрема, з огляду на те, що ним заперечується своєчасне отримання повідомлення та наказу про проведення планової виїзної документальної перевірки, оскарження наказу про її призначення. Також, зазначив, що посадові особи ГУ ДФС у Рівненській області, які мали проводити перевірку при прибутті на підприємство не предявили службові посвідчення. З огляду на наведене просив в позові відмовити за безпідставністю.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року № 2147-VIII Кодекс адміністративного судочинства України викладено у новій редакції від 15.12.2017 року.

Приписами пункту 10 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи зазначене, справу слід розглядати у відповідності до норм Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 15.12.2017 року.

Давши оцінку доказам у справі, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, судом встановлено, що предметом спору є підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків ОСОБА_4 виробничо-комерційної фірми «Фіалка», застосованого рішенням заступника начальника Головного управління ДФС у Рівненській області №2518/10/17-00-14-03-07 від 18.10.2016.

Суд встановив, що рішення заступника начальника Головного управління ДФС у Рівненській області №2518/10/17-00-14-03-07 від 18.10.2016 прийняте у результаті відмови платника податків від проведення планової виїзної документальної перевірки за наявності законних підстав на її проведення, від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до акта № 41/17-00-14-01 від 17.10.2016 уповноваженими особами Головного управління ДФС у Рівненській області з метою виконання наказу № 631 від 06.10.2016 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ОСОБА_4 виробничо-комерційної фірми «Фіалка», ", здійснено вихід на фактичну адресу платника ОСОБА_4 виробничо-комерційної фірми «Фіалка» ( м. Рівне, пров. Шпанівський, 55), однак керівник фірми відмовився допустити посадових осіб ГУ ДФС у Рівненській області до проведення перевірки.

За змістом п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки; не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи; допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Одночасно, відповідно до норм ст.21 Податкового кодексу України, посадові та службові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій;

Підпунктом 77.1. пункту 77.1 статті 77 ПК України визначено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Відповідно до п. 77.4. ст. 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Судом встановлено, що наказом ГУ ДФС у Рівненській області № 631 від 06.10.2016 року призначено проведення документальної планової виїзної перевірки ПВКФ "Фіалка" , з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року тривалістю 10 робочих днів з 17 жовтня 2016 року.

Копію наказу про проведення документальної планової перевірки та відповідне письмове повідомлення отримані ПВКФ «Фіалка» 28 жовтня 2016 року, що підтверджується журналом вхідної кореспонденції ПВКФ «Фіалка» за 2016 рік (запис №40 від 28.10.2016 року), конвертом, у якому надійшли наказ та повідомлення про проведення перевірки, витягом з офіційного сайту Укрпошти щодо інформації про рекомендований лист за штрихкодом №906.

Судом зазначається, що умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначені ст.81 ПК України.

Зокрема, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки (абз.5 п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України).

Покликання позивача на факт проявлення платнику податків довідок «Про місце роботи», які видані відповідно наказу ДФС України №207 від 23.10.2014 року, який не зареєстрований в Міністерстві юстиції України, не є тотожними визначенню предявлення службового посвідчення, як це передбачено Податковим кодексом України.

Відповідно до ст.94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;

При цьому, згідно із п.94.10 ст.94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Ухвалою Рівненького окружного адміністративного суду 817/1678/16 від 19 жовтня 2016 року, відповідно до ч. 5 ст. 183-3 КАС України відмовлено в прийнятті подання ГУ ДФС у Рівненській області з огляду на наявність спору про право.

ПВКФ «Фіалка» в судовому порядку оскаржено і сам наказ ГУ ДФС у Рівненськй області від 06.102016 року №631 «про проведення документальної планової виїзної перевірки ПВКФ «Фіалка» ». Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року відкрито провадження у справі №817/725/17 за вказаним позовом. Станом на дату прийняття даного рішення рішення у справі №817/725/17 законної сили не набрало.

Відповідно до ч.6 ст.183-3 КАС України відмова у прийнятті подання унеможливлює повторне звернення заявника з таким самим поданням. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

14 квітня 2016 року у справі № К/800/23750/15, 25 травня 2016 року у справі № К/800/27304/14 та 05 жовтня 2016 р. у справі № К/800/38754/15 колегія суддів Вищого адміністративного суду України встановила та вказала на наступне: «Згідно правової позиції Верховного Суду України, визначеній у постанові від 24.12.2010 р. у справі № 21-25а10, платник податку який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки.

У постанові ВСУ від 27.01.2015 р. в справі №21-425а14 вказав на неприпустимість порушення податковим органом процедури призначення та проведення перевірки, незважаючи на вид перевірки, зокрема необхідності повідомлення про перевірку та ознайомлення платника з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення; зазначив, що порушення податковою вимог щодо призначення та проведення податкової перевірки, приводить до визнання її незаконною та відсутності правових наслідків такої.

З огляду на наведене, суд дійшов до висновку про неможливість підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна ПВКФ «Фіалка», застосованого за рішенням заступника начальника ГУ ДФС у Рівненській області №2518/10/17-00-14-03-07 від 18.10.2016.

Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов Головного управління ДФС у Рівненській області не підлягає задоволенню, адже не встановлено підстав, з якими законом повязується можливість прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Судові витрати по справі на користь сторін не присуджуються.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позивачу ОСОБА_3 управління ДФС у Рівненській області в задоволенні адміністративного позову до відповідача ОСОБА_4 виробничо-комерційна фірма "Фіалка" щодо підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платників податків відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Махаринець Д.Є.

21.12.17