Справа № 806/3257/17
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м.Житомир справа № 806/3257/17

категорія 12.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панкеєвої В.А.,

секретар судового засідання Бондаренко Д.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Плужнік К.В., Мошніна М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, скасування наказу № 194 від 30.10.2017, скасування п.2 наказу № 201 від 02.11.2017,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 видання щодо наказу № 194 від 30.10.2017 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності шляхом накладення дисциплінарного стягнення у вигляді "догани";

- визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 щодо видання наказу № 201 від 02.11.2017 про зменшення йому премії за жовтень 2017 року на 10%;

- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 194 від 30.10.2017;

- скасувати п.2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 на преміювання за жовтень 2017 року в частині зменшення йому премії у жовтні місяці 2017 року на 10%.

В обґрунтування позову зазначає, що з 14.06.2013 був призначений на військову службу в військову частину НОМЕР_1 на посаду заступника командира батальйону з озброєння - начальником технічної частини, а з 18.07.2016 - на посаду начальника штабу - першим заступником командира ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 . Стверджує, що 30 жовтня 2017 року були відсутні підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оскільки він не відпрацьовував документів щодо укомплектованості особовом складом, майстерень контрольно-перевірочних 1 РВБ на мирний та воєнний час. Вважає рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення "догани" та позбавлення премії є протиправними та прийнятими за межами повноважень командира військової частини НОМЕР_1 .

Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, викладених у адміністративному позові.

Представники відповідача-військової частини НОМЕР_1 в судовому засіданні проти позову заперечували. Стверджували, що порядок службового розслідування дотримано, акт складений за результатами службового розслідування відповідає вимогам Інструкції, а зафіксовані в ньому обставини є обґрунтованими (а.с.73-78 т.1).

Відповідач - командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та вчасно, причиною неявки є перебування на підсумково-настановчому зборі в Національному університеті оборони України ім.І.Черняховського до 07.03.2018 (а.с.79 т.1).

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача та покази свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, перевіривши їх дослідженими доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Як встановлено судом і не заперечується сторонами, позивач на момент винесення оспорюваних наказів проходив службу в військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника штабу - першим заступником командира ремонтно-відновлювального батальйону військової частини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 25.09.2017 № 136 "Про призначення службового розслідування" призначено комісію для проведення службового розслідування по факту порушення вимог щодо роботи з документами з грифом обмеженого доступу "Для службового користування" (а.с. 20 т.1).

30 жовтня 2017 року закінчено службове розслідування, за результатами якого складено акт проведення службового розслідування. По змісту акту запропоновано за порушення вимог абз.2 п.12 постанови КМУ № 736 від 19.10.2016 "Про затвердження Типової інструкції про порядок ведення, обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію" та пункту 11.5.1. наказу начальника Генерального штабу від 07.04.2017 № 124 "Про затвердження Інструкції з діловодства в Збройних Силах України" начальнику штабу - першому заступнику командира 1 РВБ військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_1 оголосити догану (а.с.30-33 т.1).

На підставі складеного акту командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 винесено наказ № 194 від 30.10.2017 "Про результати проведення службового розслідування", яким оголошено догану майору ОСОБА_1 за порушення, встановлені під час службового розслідування (а.с.34-35 т.1).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 02.11.2017 № 201 "Про виплату окремих видів грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 " особам офіцерського, рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом та призваним за мобілізацією, зокрема ОСОБА_1 виплатити зменшену премію та надбавку за виконання особливо важливих завдань. Підставою зменшення окремих видів грошового забезпечення є "Догана", оголошена наказом командира від 30.10.2017 № 194 (а.с.14 т.1).

Не погоджуючись із діями відповідача - командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 та вважаючи зазначені накази необґрунтованими та прийнятими без урахування норм чинного законодавства, позивач звернувся із позовом до суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.12.2017 залучено до участі в розгляді справи в якості співідповідача - військову частину НОМЕР_1 .

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч.4 ст.2 Закону 2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг, визначаються Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 551-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 551-XIV).

Положеннями статей 1, 2 Закону № 551-XIV встановлено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

У відповідності до положень ст.5 Закону № 551-XIV за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів (начальників) підтримувати на належному рівні військову дисципліну. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Частиною 1 статті 45 Закону № 551-XIV передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Приписами ст.68 Закону № 551-XIV передбачено, що на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Положеннями статті 83 Закону № 551-XIV врегульовано, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Приписами п.1.3. Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України 15.03.2004 № 82 (далі - Інструкція), передбачено, що рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Розділом 3 Інструкції передбачено, що розслідуванням повинно бути встановлено: наявність чи відсутність події, з приводу якої було призначено розслідування, та її обставини (час, місце) і наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх спричинення; наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями військовослужбовця; конкретні неправомірні дії військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; вимоги чинного законодавства чи інших нормативно-правових актів та керівних документів, які було порушено; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення; форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного; умови та причини, що сприяли правопорушенню; чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків.

Згідно зі ст.86 Закону № 551-XIV передбачено, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Як встановлено судом і не заперечується сторонами, а також свідком ОСОБА_4 , 21.09.2017 на ранковому шикуванні командир 1 РВБ підполковник ОСОБА_4 дав вказівку позивачу ОСОБА_1 підготувати до вечірньої наради довідки про укомплектованість 1 РВБ - особовим складом.

Як стверджує позивач, 21.09.2017 першочерговим завданням для виконання дорученої йому роботи було проведення змін у книгах штатно-посадового обліку батальйону. Він відпрацював нову книгу штатно-посадового обліку особового складу 1 РВБ, так, як були змінені деякі посади, а також приступив до перероблення ротних книг штатно-посадового обліку, так, як вони теж були в занедбаному стані. За результатами роботи, 21.09.2017 близького 17 години він зайшов у кабінет командира 1 РВБ підполковника ОСОБА_4 , з метою доповісти про проведену за день роботу. Але командира батальйону в кабінеті не було, а на столі в нього лежали якісь документи. Він подивився, що там були якість розрахунки, які могли містити важливу інформацію, однак знаходились у вільному доступі. Позивач вирішив занести вказані документи підполковнику ОСОБА_5 , який знаходився в місці для паління. Ці документи в подальшому позивач в присутності капітана ОСОБА_6 передав підполковнику ОСОБА_4 .

Аналогічні пояснення позивач виклав письмово 17.10.2017, під час час проведення службового розслідування (а.с.22-23 т.1).

В судовому засіданні 17.01.2018, з метою встановлення усіх фактичних обставин справи, які мають істотне значення для вирішення спору по суті, зокрема, обставин що передували службовому розслідуванню та подій, що відбувались 21.09.2017 судом було допитано свідків.

Як показав свідок ОСОБА_4 , 21.09.2017 на ранковому шикуванні о 08:00 год він наказав ОСОБА_1 підготувати до вечірньої наради довідки щодо укомплектованості 1 РВБ - особовим складом, враховуючи некомплект батальйону. Близько 17:00 год. в присутності командира ремонтно-технічної роти, капітана ОСОБА_6 , майор ОСОБА_1 передав йому два документа (папки). Оцінивши надані позивачем документи, встановив, що вони підпадають під дію Переліку службової інформації, затвердженої наказом начальника Генерального Штабу ЗСУ від 20.09.2011 № 180 або Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, який затверджений Головою СБУ від 12.08.2005 № 440. Саме довідка про укомплектованість 1 РВБ особовим складом у військовий час має гриф "Для службового користування".

ОСОБА_4 стверджував, що зазначені довідки виготовлені майором ОСОБА_1 , однак будь-якого підтвердження даного факту свідок не надав і не вказав про його наявність у військовій частині НОМЕР_1 .

В подальшому командир 1 РВБ підполковник ОСОБА_4 склав рапорт від 21.09.2017, в якому доповів командиру військової частини про події, що відбувались того дня (а.с.18 т.1).

Зі слів свідка капітана ОСОБА_6 , позивач в обідній час передав 2 документи підполковнику ОСОБА_4 в місці для паління. Коли він з підполковником ОСОБА_4 виходив з кабінету, на столі в кабінеті ніяких документів не було. Зауважив, що ним було написано пояснення щодо обставин службового розслідування. Крім того, під час проведення розслідування капітаном ОСОБА_6 складено службову характеристику, з якою він ознайомив ОСОБА_1 .

Як вже зазначалось судом, на підставі рапорту підполковника ОСОБА_4 , п.110-111 постанови Кабінету Міністрів України № 736 від 19.10.2016 "Про затвердження Типової інструкції про порядок ведення, обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію", п.777 постанови Кабінету Міністрів України № 939 від 18.12.2013 "Про затвердження Порядку з організації режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування на підприємствах та організаціях", командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 наказом від 25.09.2017 № 136 призначив комісію для проведення службового розслідування по факту порушення вимог щодо роботи з документами з грифом обмеженого доступу "Для службового користування". Пунктом 3 якого зазначив, що матеріали службового розслідування мають бути представлені для затвердження до 17:00 20.10.2017 (а.с.20-21 т.1).

20 жовтня 2017 року голова комісії - майор ОСОБА_7 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом про продовження терміну службового розслідування на 7 діб.

Згідно резолюції командира дозволено проведення службового розслідування до 28.10.2017 (а.с.19 т.1).

Як свідчать витяги з наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 20.10.2017 № 118 та від 25.10.2017 № 121 майор ОСОБА_1 був звільнений від виконання службових обовязків у зв`язку з хворобою з 20 жовтня 2017 по 27 жовтня 2017 (а.с.80-81 т.1).

Актом проведення службового розслідування від 05.01.2018 встановлено, що у зв`язку з відсутністю майора ОСОБА_1 , який знаходився на лікарняному, не було можливості ознайомити його з матеріалами службового рослідування, а саме із службовою характеристикою, тому службове розслідування було зареєстроване 30.10.2017 (а.с.90-92).

За результатами службового розслідування 30.10.2017 складено акт проведення службового розслідування, висновком якого встановлено факт відпрацювання позивачем документів щодо укомплектованості особовим складом, майстерень контрольно-перевірочних 1 РВБ на мирний та воєнний час на ПЕОМ без провадження комплексної системи захисту інформації. Дана інформація підпадає під п.1.3 (в якому зазначається - "Відомості про склад, укомплектованість, забезпеченість, бойові можливості, положення і дії (характер діяльності) військ (сил) до батальйону (дивізіону, ескадрильї, корабля) включно") наказу начальника Генерального Штабу ЗСУ від 20.09.2011 № 180 та змінами до нього. Витік та розголошення інформації відсутні. Своїми діями майор ОСОБА_1 порушив вимоги п.12 абзацу 2 постанови Кабінету Міністрів України № 736 від 19.10.2016 "Про затвердження Типової інструкції про порядок ведення, обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію" та п.11.5.1 наказу начальника Генерального штабу від 07.04.2017 № 124 "Про затвердження Інструкції з діловодства в Збройних силах України".

Встановлено, що згідно п.1.3. до Переліку службової інформації Збройних Сил України (ПСІ 2011), затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 20.09.11 № 180 (далі - Перелік), відносяться відомості про склад, укомплектованість, забезпеченість, бойові можливості, положення і дії (характер діяльності) військ (сил) до батальйону (дивізіону, ескадрильї, корабля) включно (Крім відомостей, що підпадають під дію ЗВДТ) (203-213 т.1).

З наведеного слідує, що загальні відомості про чисельність особового складу станом на 21.09.2017 "мирний час" і "військовий час" (а.с.36-56 т.1) відносяться до вказаного Переліку і стяновлять службову інформацію Збройних Сил України.

Пунктом 12 Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 р. N 736 передбачено, що відповідальність за організацію та забезпечення дотримання в установах порядку ведення обліку, зберігання та використання документів, що містять службову інформацію, покладається на їх керівників. Особи, винні у порушенні порядку ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, їх втраті або розголошенні службової інформації, що в них міститься, притягуються до дисциплінарної або іншої відповідальності, передбаченої законом (а.с.193-200 т.1).

Пунктами 11.5.1.-11.5.2. Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124 передбачено, що обробка службової інформації дозволяється в системі з застосуванням комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю. Підтвердження відповідності здійснюється за результатами державної експертизи в порядку, установленому законодавством. Під час підготовки документа, що містить службову інформацію, у правому верхньому куті його першої сторінки проставляються гриф "Для службового користування" та номер примірника (а.с.110-213 т.1).

Однак, позивач стверджує, що 21.09.2017 не відпрацьовував ніяких документів з грифом "ДСК" чи інших документів. Ніяких документів на зберігання не приймав та не використовував в службових цілях, про що відсутні відмітки в службових журналах. Ніякого відношення до документів, в яких, як встановлено службовим розслідуванням, була наявна службова інформація не має, не знає хто її надав і як вона опинилася на столі в командира батальйону.

Для з`ясування обставин, що мають значення для справи, 29.01.2018 представником військової частини НОМЕР_1 було заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи (238-239 т.1).

Позивач щодо призначення такої експертизи заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях на клопотання (а.с.240-242 т.1).

У судовому засіданні 6 лютого 2018 року представник військової частини НОМЕР_1 висловив думку щодо недоцільності проведення почеркознавчої експертизи та відмовився від заявленого клопотання.

З аналізу норм чинного законодавства та поданих матеріалів справи, суд дійшов висновку про невстановлення комісією всіх обставин, передбачених розділом 3 Інструкції під час проведення службового розслідування подій, що відбувались 21.09.2017.

З урахуванням показань свідків та пояснень сторін по справі, судом не встановлено, що саме позивачем виготовлено загальні відомості про чисельність особового складу станом на 21.09.2017 "мирний час" і "військовий час" (а.с.36-56 т.1). Оскільки дані документи створено за допомогою комп`ютера, вони не містять ніяких відміток про виконавця, його посаду. Крім того, дані документи ніким не підписані та на них не проставлений гриф "Для службового користування".

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачами, в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України, не надано належних та достатніх доказів на підтвердження законності прийнятого наказу про оголошення догани.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що вину позивача ОСОБА_1 у скоєнні дисциплінарного проступку, в порушення вимог ст.86 Закону № 551-XIV та розділу 3 Інструкції не доведено.

З огляду на викладене, дії командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 щодо винесення наказу № 194 від 30.10.2017 "Про результати проведення службового розслідування" є протиправними, а наказ про оголошення догани підлягає скасуванню.

Крім того, суд зауважує, що позовна вимога про скасування п.2 наказу № 201 від 02.11.2017 "Про виплату окремих видів грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 " є похідною від скасування наказу № 194 від 30.10.2017, а тому підлягає задоволенню в частині скасування пункту щодо зменшення ОСОБА_1 премії за жовтень 2017 року на 10%.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних наказу № 194 від 30.10.2017 "Про результати проведення службового розслідування" та п.2 наказу № 201 від 02.11.2017 "Про виплату окремих видів грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 ", а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Зважаючи на відсутність судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 щодо видання наказу № 194 від 30.10.2017 "Про результати проведення службового розслідування", п.2 наказу № 201 від 02.11.2017 "Про виплату окремих видів грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 " в частині зменшення ОСОБА_1 премії за жовтень 2017 року на 10 %.

Скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 № 194 від 30.10.2017 "Про результати проведення службового розслідування".

Скасувати п.2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 № 201 від 02.11.2017 "Про виплату окремих видів грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 " в частині зменшення ОСОБА_1 премії за жовтень 2017 року на 10%.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва

Повне судове рішення складене 09 лютого 2018 року