Справа № 577/1983/17
Суддя: Куцан В. М.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/1983/17 Провадження №2-а/574/3/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Кошелєвої Н.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції в приміщенні Буринського районного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Конотопського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом до Конотопського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, уточнивши який просив визнати протиправною відмову відповідача щодо не призначення йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди та зобовязати відповідача з 22.12.2016 року нарахувати та виплатити таке утримання в розмірі 90% суддівської винагороди з врахуванням раніше виплачених сум, а аткож зобовязати відповідача провести індексацію недоплачених сум на час їх виплати.

Позивач ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив заявою на електронну адресу суду.

Представник відповідача ОСОБА_1, приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Конотопського міськрайонного суду Сумської області позов не визнала та пояснила, що за матеріалами пенсійної справи позивач з 13.05.1979 року по 06.05.1981 року проходив службу в армії, з 01.09.1981 року по 25.06.1986 року навчався на юридичному факультеті Національного університету ім. Т.Г. Шевченка, а з 29.07.1986 року по 10.05.1993 року служив в органах прокуратури. Загальний стаж становить 39 років 9 місяців 24 дні. Стаж роботи судді з 11.05.1991 року по 21.12.2016 року склав 23 роки 7 місяців 13 днів. Вважала, що саме цей стаж дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86 %, що було і нараховано позивачу. Підстав нарахування 90% немає.

Вислухавши доводи представника відповідача, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами пенсійної справи, ОСОБА_2 на протязі 11.05.1993 року по 28.03.2004 року працював суддею Конотопського районного суду,а з 29.03.2004 року по 21.12.2016 року - суддею Конотопського міськрайонного суду Сумської області.

Рішенням Вищої ради юстиції України від 19.12.2016 року №3261/о/15-16 ОСОБА_2 звільнено з посади судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області у відставку.

Наказом голови цього суду від 21.12.2016 року позивача відраховано зі штату суддів Конотопського міськрайонного суду Сумської області.

17.01.2017 року до Конотопського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області відносно ОСОБА_2 скеровано подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, додатком до якого, окрім заяви позивача про призначення такого утримання, був розрахунок стажу судді за №15242 від 22.12.2016 року, який дає право на відставку та на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці.

При цьому відповідачем позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 86% суддівської винагороди з розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання довічного грошове утримання, що вбачається з листа Конотопського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на адресу позивача (а.с.4).

Таким чином пенсійним органом зарахований стаж роботи позивача лише на посаді судді.

Між тим, як вбачається з матеріалів пенсійної справи та визнано представником відповідача в судовому засіданні, до визначеного стажу роботи не було враховано періоди: строкової служби в збройних силах СРСР з 13.05.1979 року по 06.05.1981 року, що складає 1 рік 11 місяців 22 дні, половини строку навчання на денній формі у Національному університеті імені ОСОБА_3 в період з 01.09.1981 року по 25.06.1986 року, що складає 2 роки 3 місяці 12 днів, а також роботу в органах прокуратури з 29.07.1986 року по 10.05.1993 року, що становить 6 років 8 місяців 11 днів.

Однак суд не може погодитись з такими доводами відповідача з огляду на таке.

Право на справедливий суд в Україні з часу проголошення її незалежності забезпечувалося шляхом розвитку принципу незалежності суддів у законах України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-XII (далі - Закон № 2862-XII), «Про судоустрій України» від 07 лютого 2002 року № 3018-III (далі - Закон № 3018-III ) та Законі України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VI), в яких послідовно закріплювалися самостійність суддів, свобода неупередженого вирішення судових справ відповідно до внутрішнього переконання суддів та їх належне матеріальне забезпечення.

Гарантії незалежності суддів встановлено у статтях 48, 52 розділу III, статті 117 розділу VII, розділах IX, X Закону № 2453 в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд» (далі - Закон № 192-VIII), зі змісту яких вбачається, що однією з гарантій незалежності суддів є їх належне матеріальне та соціальне забезпечення, зокрема надання суддям за рахунок держави суддівської винагороди, а суддям у відставці - щомісячного довічного грошового утримання або пенсії за вибором. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів.

30 вересня 2016 року у повному обсязі набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», пунктом 25 Прикінцевих та Перехідних положень якого установлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Відповідно до частини 1 статті 120 Закону № 2453 в редакції Закону № 192-VIII суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Відповідно до частини 1 статті 135 Закону № 2453 до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Аналогічне положення щодо обчислення стажу роботи на посаді судді містилося й у статті 131 Закону № 2453.

Разом з тим, пунктом 11 розділу XIII «Перехідні положення» редакції Закону № 2453 передбачалось, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом № 2453 в редакції від 07 липня 2010 року діяв Закон України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-XII, частиною 4 статті 43 якого було передбачено, що до стажу роботи, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР; час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності в усіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Також, пунктом 3.1 Постанови КМУ від 03.09.2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

При цьому, Конституційний Суд України неодноразово висловлював правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, вказував на неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення (Рішення № 8-рп/2005, № 4-рп/2007, № 18-рп/2011).

Аналіз зазначених положень дає підстави дійти висновку, що відповідачем неправомірно не зараховано до стажу роботи судді Кущенко М.Ф., який дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці, наступні періоди: строкова служба в збройних силах СРСР з 13.05.1979 року по 06.05.1981 року, що складає 1 рік 11 місяців 22 дні, половина строку навчання на денній формі у Національному університеті імені ОСОБА_3 в період з 01.09.1981 року по 25.06.1986 року, що складає 2 роки 3 місяці 12 днів, робота в органах прокуратури з 29.07.1986 року по 10.05.1993 року, що становить 6 років 8 місяців 11 днів, у звязку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню.

Між тим суд не може погодитися з вимогою позивача, щодо індексації недоплачених сум на час їх виплати, оскільки вони не ґрунтуються на положеннях Закону України від 3.07.1991р. №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», а тому вказані вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 295, підпунктом 10 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до Конотопського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Конотопського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо встановлення ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86% суддівської винагороди, без урахування строкової служби в збройних силах СРСР в період з 13.05.1979 року по 06.05.1981 року, що складає 1 рік 11 місяців 22 дні, половини строку навчання на денній формі у Національному університеті імені ОСОБА_3 в період з 01.09.1981 року по 25.06.1986 року, що складає 2 роки 3 місяці 12 днів, а також роботу в органах прокуратури з 29.07.1986 року по 10.05.1993 року, що становить 6 років 8 місяців 11 днів.

Зобовязати Конотопське обєднане управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_2 стаж роботи, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання період: строкової служби в збройних силах СРСР з 13.05.1979 року по 06.05.1981 року, що складає 1 рік 11 місяців 22 дні, половини строку навчання на денній формі у Національному університеті імені ОСОБА_3 з 01.09.1981 року по 25.06.1986 року, що складає 2 роки 3 місяці 12 днів, а також роботу в органах прокуратури з 29.07.1986 року по 10.05.1993 року, що становить 6 років 8 місяців 11 днів та, починаючи з 22 грудня 2016 року, нараховувати та виплачувати ОСОБА_2 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше сплачених сум.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Повний текст рішення складений 08.02.2018 року.