Справа № 753/289/18
Суддя: Коренюк А. М.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/289/18
провадження № 2-а/753/186/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2018 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Леонтьєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві 1-го батальйону 6-ї роти ДПП старшого лейтенанта поліції Порхача Дмитра Олеговича про визнання дій протиправними та скасування постанови в спрві про адміністративне правопорушення від 15 грудня 2017 року, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій неправомірними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 15 грудня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 122 КпАП України, посилаючись на те, що вказана постанова винесена з порушенням вимог КпАП України, Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», та вважає її незаконною, оскільки 15 грудня 2017 року о 17 год. 04 хв., керуючи автомобілем «Ауді А8», державний номерний знак НОМЕР_1, на вул. Басейна, ? «А» дотримувався положень ПДР України, відповідно Правила дорожнього руху не порушував, зазначений факт порушення ним зазначених Правил не визнає. Вважає дії працівника патрульної поліціїщодо винесення відносно нього постанови в справі про адміністративне правопорушення неправомірними.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Кодекс адмінстративного судочинства України викладений в новій редакції.

В судовому засідання представник позивача ОСОБА_4, діючий на пвдстаіві договору про надання правової допомоги від 07 лютого 2018 року, позовні вимоги підримав з тих же підстав та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач Порхач Д.О. та представник ОСОБА_5., діюча на довіреності від 03 січня 2018 року, позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні за недоведеністю та безпідставністю вимог, надавши докази, які, на їх думку, спростовують позовні вимоги - фото та відео - фіксація вчинення правопорушення.

Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст. 286 КАС України).

Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає відмові у його задоволенні із наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення від 15 грудня 2017 року, винесеної інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві 1-го батальйону 6-ї роти ДПП старшим лейтенантом поліції Порхачем Д.О. про те, що ОСОБА_2 15 грудня 2017 року о 17 год. 04 хв., керуючи автомобілем «Ауді А8», державний номерний знак НОМЕР_1, на вул. Басейна, ? «А», здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 7.17, внаслідок чого порушив п. 8.4 «е» ПДР України.

Наслідком чого стало притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 122 УпАП України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 грн. 00 коп. (а.с.10).

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган (п.1.5 ПДР України).

Пунктом 8.4 «е» ПДР України передбачено, що дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки. Показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила;

д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об'єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Табличка 7.17 "Інваліди" (ПДР України) вказує, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак "Інвалід" відповідно до вимог цих Правил.

Дорожній знак 5.38 "Зона стоянки" визначає зону, де дозволена стоянка, за умов, що зазначаються на знакові або додаткових табличках під ним.

Відповідно до ч.6 ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування забезпечують виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. Водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі на транспортних засобах, що належать підприємствам, установам, організаціям, які здійснюють діяльність у сфері соціального захисту населення, та громадським організаціям осіб з інвалідністю, мають право на встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" та під час перевезення осіб з інвалідністю користуються всіма перевагами, що надаються водіям з інвалідністю. Водії, які керують транспортними засобами, на яких встановлений розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю", повинні мати при собі документи, що підтверджують інвалідність водія або одного з пасажирів. Кількість місць, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, становить не менше 10 відсотків загальної кількості місць на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування, але не менше одного місця з позначенням таких місць відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.

Як встановлено в ході розгляду справи позивач не має інвалідності та не являється водієм, який перевозить осіб з інвалідністю, на автомобілі не встановлений розпізнавальний знак «водій з інвалідністю», а тому не вправі був зупинятися в зоні дії дорожнього знаку 7.17, 5.38.

Ч.5 ст. 122 КпАП України передбачено, що зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Докази, які б спростовували факт порушення позивачем частини 5 статті 122 КпАП України, судом не встановлені, за таких підстав суд вважає позовні вимоги позивача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення безпідставними.

Судом встановлена правомірність дій працівника патрульної поліціїв частині винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, і вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з його формальних міркувань, та розцінюються судом, як бажання уникнути адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.222 КпАП України до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 цього Кодексу.

Враховуючи зібрані по справі докази, відсутність доказів, які спростовують факт порушення дорожнього знаку 7.17, 5.38, п. 8.4 «е» ПДР України позивачем, суд вважає рішення відповідача про винесення постанови відносно позивача правомірним, оскільки судом достовірно встановлений факт наявності в його діях порушення дорожнього знаку 7.17, 5.38, п. 8.4 «е» ПДР України та правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу відповідно до санкції частини 5 статті 122 КпАП України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 19, 20, 21, 22, 42, 44, 45, 46, 47, 72-76, 77, 79, 192, 193, 194, 241, 242, 243, 245, 246, 250, 251, 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 255, ч.ч. 4, 5 ст. 258, ч.5 ст.122 КпАП України, ст. 289 КпАП України, п. 8.4 «е» ПДР України, ч.6 ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві 1-го батальйону 6-ї роти ДПП старшого лейтенанта поліції Порхача Дмитра Олеговича про визнання дій протиправними та скасування постанови в спрві про адміністративне правопорушення від 15 грудня 2017 року, - залишити без задоволення, а рішення суб'єкта владних повноважень без змін.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення (ч.4 ст. 286 КАС України).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ст.297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч.1 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

Копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Суддя: Коренюк А.М.