Справа № 404/8084/17
Суддя: Завгородній Є. В.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/8084/17
Номер провадження 2-а/404/228/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого судді Завгороднього Є.В.,

при секретарі судових засідань Ткачук Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Кропивницький лейтенанта поліції Харитонова Дмитра Олександровича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Кіровський районний суд міста Кіровограда з позовом до заявленого суб'єкта оскарження, в якому просить: визнати дії інспектора патрульної поліції Харитонова Д.О. протиправними; скасувати постанову серії БР №475869 від 04.10.2017 року, провадження по справі закрити.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши зміст і підстави заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та доводи сторін, з'ясовані наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Зі змісту винесеної відповідачем постанови серії БР №475869 від 04.10.2017 року, вбачається що: позивач того ж дня о 13 год. 30 хв., рухаючись на транспортному засобі марки «Daewoo Nexia» з державним номерним знаком НОМЕР_1 в м. Кропивницький на перехресті вул. Комарова та вул. Глінки почав рух на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 (ґ) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Для забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності із законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідками, технічними засобами, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

В оскаржуваній постанові інспектор не врахував приписів частин 1-3 ст. 7 КУпАП про необхідність розгляду і вирішення справ не інакше як на підставі наступних засад: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Положеннями ст. 251 КУпАП саме на посадову особу (заявленого суб'єкта оскарження) покладається обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи; запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких не вистачає.

Відповідно до п. 9 розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, згідно наказу МВС України від 06.11.2015 року № 1376 з подальшими змінами, бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. На виконання вказаної вимоги, суд запропонував всім учасникам провадження надати відповідні докази, а відповідача - зобов'язав довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху, жовтий сигнал світлофору забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно змісту ч. 2 ст. 122 КУпАП, за порушення правил проїзду перехресть, зокрема проїзд на заборонний сигнал світлофора, санкцією цієї статті передбачено застосування до винної особи адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Дотримуючись умов ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Отже, ймовірне вчинення позивачем адміністративного правопорушення, доказами не підтверджується і ґрунтується на припущеннях зацікавленої у результатах службової особи: постанови, яка не може бути визнана як належний та допустимий доказ. Оскаржуване рішення винесено з обмеженням прав особи на захист.

Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов'язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст.122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а подальший захист прав і свобод особи забезпечено в суді при оскарженні дій чи рішень суб'єкта владних повноважень.

Відповідач не спростував заперечення водія. Не відбирались пояснення очевидців. Залишаються не спростованими заперечення особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Також не можна задовольнити вимогу про визнання дій інспектора патрульної поліції протиправними, оскільки відповідач за Законом має право на збір, оцінку та процесуальну фіксацію доказів та прийняття рішень пов'язаних із забезпеченням безпеки дорожнього руху. Тобто, позивач не довів, що дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення були протиправними, суд скасовує постанову не з підстав протиправності дій, а через відсутність доказів винуватості водія.

Разом з цим, позовні вимоги в частині закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення не ґрунтуються на чіткому розумінні п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, так-як цей спір, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, існує між фізичною особою та суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії), тобто не є справою про адміністративне правопорушення. Відтак суд не вирішує питання закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення. Ця процесуальна дія належить до виключної компетенції відповідача, так-як п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП передбачено, що по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

Керуючись ст.ст. 72, 168, 229, 241, 286, 295 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову серії БР №475869 від 04.10.2017 року інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Кропивницький лейтенанта поліції Харитонова Дмитра Олександровича в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2, за ч.2 ст.122 КУпАП України - скасувати.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровського Є. В. Завгородній

районного суду

м.Кіровограда