Справа № 638/13306/17
Суддя: Грищенко І. О.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/94/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2018 року

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Грищенко І.О.

за участю секретаря Самогньозд О.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В с т а н о в и в:

Позивач -ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , в якому просить зобов'язати відповідача поновити виплату йому пенсії , починаючи з червня 2017 року.

В обґрунтування доводів позовних вимог позивач зазначив, що з листопада 2004 року постійно проживає у державі Німеччина і до виїзду був пенсіонером України та отримував пенсію як громадянин України . У зв'язку із виїздом до Німеччині , ніяких заяв до відповідача не надавав і будь-яких виплат наперед не отримував, продовжуючи щомісячно отримувати призначену йому пенсію до червня 2017 року , однак з цього періоду було припинено виплату пенсію. Вважає дії ГУПФ протиправними и просить суд зобов'язати відповідача відновити виплату пенсії.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив позов задовольнити з підстав, наведених в його обгрунтування.

Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать дані, які містяться в матеріалах справи..

Суд, вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги адміністративного позову такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років з 05.03.2001 року .В листопаді 2004 ОСОБА_1 виїхав на постійне проживання до Німеччини.Відповідно до вимог ст.62 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" пенсії звільненим зі служби особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, не призначаються, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Пенсії, призначені зазначеним особам в Україні до виїзду на постійне місце проживання за кордон, виплачуються в порядку, встановленому Законом України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 46 Конституції України проголошено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто право на отримання пенсії є конституційним правом громадянина України.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального положення, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 49 Закону України Закону України ,,Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється на весь час проживання за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 51 цього Закону, у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 7 жовтня 2009 року пункт 2 частини 1 статті 49, другого речення статті 51 Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір з питань пенсійного забезпечення і якщо згода на обов'язковість такого міжнародного договору не надана Верховною Радою України було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Отже, з 07.10.2009 року порядок виплати пенсії громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, регулюється нормами Закону України ,,Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" з урахуванням рішення Конституційного Суду України щодо неконституційності положень п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України ,,Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

Таким чином, позивач має право на поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу в поновленні виплати пенсії.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у рішенні по справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07.02.2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (п.51 цьогорішення).

В п.54 вказаного Рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушуваластаттю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи те, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до ст. 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі й у рішенні у справі «Пічкур проти України», як джерело права відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»

При вирішення питання щодо часу, з якого має бути поновлення пенсія, суд виходить з правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 12.05.2015 року по справі №21-180а15, який відповідно до ст. 244-2 КАС України суд повинен застосувати. А саме, що з дня набрання чинності рішення №25-рп/2009 щодо неконституційності положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону №1058-IV виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону. З цього часу управління ПФУ має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне проживання за кордон. Тому вимога про зобов'язання відповідача поновити виплату позивачам пенсію з червня 2017 підлягає задоволенню.

Отже, з дня набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України №25-рп/2009 щодо неконституційності положень п.2 ч.1 ст.49, другого речення ст.51 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону. З цього часу Управління пенсійного фонду має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 9, 19-22, 25, 77, 118-120, 122, 139 КАС України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії- задовольнити.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 , починаючи з червня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя І.О.Грищенко