Справа № 285/3998/17
Суддя: Савицька Л. Й.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3998/17

провадження у справі №2-а/0285/4/18

07 лютого 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді……………..ОСОБА_1,

за участю секретаря………………………...ОСОБА_2,

сторони по справі:

представника позивача………………………...ОСОБА_3,

представник відповідача………………………..ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Новоград-Волинський справу за позовом ОСОБА_5

до Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області

про визнання дій протиправними, скасування постанов та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправними дії головного державного виконавця ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ (далі ДВС) ОСОБА_6, при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.06.2016 року ВП № 51393613 (далі - Постанова про відкриття) та скасувати її, а також скасувати постанову про арешт майна боржника від 03.01.2017 року ВП №51393613 (далі Постанова про арешт).

В обґрунтування позову зазначає, що ДВС Постановою про відкриття було відкрито відносно нього виконавче провадження на підставі Постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова № 3-915/05 від 22.03.2006 року (далі Постанова суду), якою на нього було накладено адміністративне стягнення, про яке він дізнався лише у 2017 році, оскільки оскаржувана постанова не була надіслана йому рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Крім того, у виконавчому документі відсутній його ідентифікаційний код, не вірно вказана адреса проживання, та пропущений сам строк предявлення такого документу, а тому він підлягає скасуванню.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні повністю та надала письмове заперечення на позовну заяву.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Постановою суду від 22.03.2006 року за поданням Чернігівської митниці, ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 352 МК України, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді конфіскації свіжих яблук вагою 94 тонни 800 кілограм, які є безпосереднім предметом порушення митних правил, а вразі їх відсутності стягнути вартість яблук в розмірі 95 590 грн.(а.с. 8-9).

Постановою ВП № 51393613 від 09.06.2016 року по вказаному виконавчому документу відкрито виконавче провадження (а.с.11), а 03.01.2017 року постановою державного виконавця накладено арешт на все майно належне боржнику ОСОБА_5 (а.с. 12).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про державну службу» (в редакції від 15.03.2006 року, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 19 Закону визначено, що у виконавчому документі повинні бути зазначені, крім інших атрибутів, ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків).

Місце виконання рішення суду, в даному випадку Постанови, визначено статтею 20 Закону, відповідно до якої виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Якщо у процесі виконавчого провадження змінилися місце проживання чи місцезнаходження боржника, місце його роботи або з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє, державний виконавець негайно складає про це акт і не пізніше наступного дня надсилає виконавчий документ разом з копією цього акта до органу Державної виконавчої служби за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцем знаходження майна боржника, про що одночасно повідомляє стягувача та орган, який видав виконавчий документ.

Статтею 21 та 27 Закону визначено, що виконавчі листи та інші судові документи можуть бути предявленні до виконання протягом трьох років. Для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень строк предявлення встановлено - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення. Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження,надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

З наданих суду копій матеріалів вбачається, що вперше Постанова суду на виконання до підрозділу ДВС Житомирської області надійшла 11.04.2006 року, проте 27.12.2006 року постановою була повернута стягувачу, так як у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення, оскільки боржник за адресою вказаною у виконавчому документі не проживає, а встановити його місце знаходження неможливо.

Пізніше 22.02.2007 року Постанова суду вдруге надійшла на виконання, проте 11.06.2007 року повернута стягувачу, оскільки за вказаною адресою не проживає, майна належного для стягнення не виявлено. У 2010 році Постанову суду знову було повернуто без виконання, оскільки в ній порушені вимоги п.п. 5, 6 ст. 19 Закону, а саме не зазначено дати набрання чинності рішення і строк предявлення виконавчого документа до виконання.

03.06.2010 року винесено постанову про закриття виконавчого документа, так як боржник ОСОБА_5 в с. Ужачин Новоград-Волинського району Житомирської області не проживає та не зареєстрований, майна на яке можна звернути стягнення відсутнє, а новим місцем його проживання є с. Суйми по вул. Шкільній, 16, Здолбунівського району Рівненської області.

Здолбунівським відділом ДВС Постанова суду неодноразово поверталась без виконання стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47, ч. 1 ст. 26 Закону, а саме у звязку з пред'явленням виконавчого документа до органу ДВС не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення та у звязку з тим, що боржник - фізична особа чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами Національної поліції, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Постановою від 08.06.2016 року відповідачем по справі, в останнє було відкрито провадження на виконання Постанови суду та 09.06.2016 року направлено для ознайомлення позивачу за адресою вказаною у виконавчому документі, а 03.01.2017 року винесено Постанову про арешт, яку 03.11.2017 року супровідним листом (а.с. 5) також було направлено для ознайомлення позивачу на вул. Б. хмельницького, 8, в м. Новоград-Волинський (слід зазначити, що вказана адреса зазначена позивачем у позовній заяві, як адреса для звязку).

З огляду на наведені обставини, судом достовірно встановлено, що органами ДВС, в тому числі і відповідачем, дотримано норми Закону, щодо місця виконання Постанови суду, атрибутів які повинні бути зазначені у виконавчому документі та способу його направлення сторонам, оскільки в редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у виконавчому документі наявність індивідуального ідентифікаційного коду фізичної особи-боржника була не обовязковою, а через зміну місця проживання ОСОБА_5 виконавчий документ повертався без виконання стягувачу, або направлявся до відділу ДВС за новим місцем його проживання, сторони повідомлялись про це відповідними документами з супровідним листом простою кореспонденцією.

У новій редакції Закону від 02.06.2016 року, чинній на момент винесення оскаржуваних Постанов про відкриття та арешт майна, ч. 1 п. 2 та ч. 2 статті 22 визначено, що інші виконавчі документи можуть бути предявлені протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Частиною 3 статті 23 Закону передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Стаття 25 Закону трактує, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Вищенаведені норми Закону дають суду підстави зробити висновок, що відповідачем не було порушено строки предявлення виконавчого листа до виконання боржнику, оскільки виконавчий документ був отриманий відділом ДВС 08.06.2016 року та цього ж дня було винесено Постанову про відкриття, яку 09.06.2016 року направлено позивачу для ознайомлення та надано строк для самостійного виконання Постанови суду, проте оскільки останнім, у встановлений державним виконавцем строк, постанова виконана не була, 03.01.2017 року було винесено Постанову про арешт майна.

Слід відмітити, що Постанова суду на даний час не виконана, що свідчить про свідоме затягування з боку позивача її виконання.

В підсилення своєї правової позиці, суд звертає увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях по справах «Шмалько проти України» та «ОСОБА_7 проти Італії» наголошував, що права на звернення до суду та виконання судового рішення, гарантовані статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це складова права на справедливий судовий захист, яка також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

В рішенні «Войтенко проти України» Європейський Суд з прав людини знову повторює, що ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази виконання позивачем ОСОБА_8 Новозаводського суду від 22.03.2006 року, суд приходить до висновку, що державний виконавець Титорчук Л.М. діяв відповідно до норм Закону і підстав для скасування Постанов про відкриття провадження та арешт майна боржника не вбачає.

Будь-яких документів чи інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення відділом ДВС законодавства щодо примусового виконання Постанови суду, позивачем суду надано не було.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо скасування Постанов про відкриття провадження та накладення арешту на все належне йому майно.

Керуючись ст.ст. 243, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_5 до Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання дій протиправними, скасування постанов та зобовязання вчинити дії - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складання повного рішення 12.02.2018 року.

Головуюча Л. Й. Савицька