Справа № 520/15478/17
Суддя: Бескровний Я. В.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/912/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2018

Суддя Київського районного суду м. Одеси Бескровний Я.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він перебуваючи на керівника Одеської міської прокуратури №1, 28.09.2017 звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років у відповідності до Закону України «Про прокуратуру». До заяви було долучено всі необхідні документи, які свідчать про наявність у нього достатнього стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Рішенням Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №7435 від 06.10.2017 йому було відмовлено в призначенні пенсії, у зв'язку з тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів Українищо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIІI, у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Позивач вважає, що прийняте рішення є незаконним та таким, що порушує його права на соціальний захист, у зв'язку з чим, звернувся до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою суду відкрито провадження за вказаним адміністративним позовом та призначено до розгляду у скороченому провадженні. Одночасно запропоновано відповідачу у 10 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження надати на адресу Київського районного суду м. Одеси заперечення проти позову та необхідні документи або письмову заяву про визнання позову. Копію ухвали надіслано сторонам.

На адресу Київського районного суду м. Одеси від Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі надійшов відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VIІ прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення за призначенням пенсії за вислугу років - вислуги років не менше 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Відповідач зазначив, що відповідно до наданих документів загальний стаж роботи ОСОБА_1 складає 20 років 8 місяців, в тому числі стаж роботи на посадах прокурорів - 17 років 11 місяців. Посилання позивача на ст. 50-1 Закону україни «Про прокуратуру» у редакції 01.01.2007 на думку відповідача є помилковим, оскільки при призначенні пенсії діють норми права, які є чинними на момент призначення пенсії. Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідач вважає дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства України, у зв'язку з чим, просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі.

15.12.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно п.10 ч.1 Перехідних Положень КАС України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог п.п.2 ч.1 ст.263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження), позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач працював в органах прокуратури, про що свідчать записи у трудовій книжці НОМЕР_1, яка заповнена 23 листопада 1998 року на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та довідкою Прокуратури Одеської області №574 від 10 січня 2017 року (арк. справи 14-17).

28 вересня 2017 року ОСОБА_1звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесіз заявою про призначення йому пенсії за вислугу років у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» (арк. справи 11).

Рішенням Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі№7435 від 06 жовтня 2017 року ОСОБА_1було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років згідно з заявою від 28 вересня 2017 року з наступних підстав. Прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше з 01 жовтня 2016 року до 30 вересня 2017 року - 23 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років. Стаж роботи за вислугу років ОСОБА_2 складає 21 рік 05 місяців, стаж на посаді прокурора складає 19 років 1 місяць при загальному стажі роботи 23 роки 10 місяців. Згідно п. 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру», тимчасово по 31 грудня 2017 року, особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбаченим цим законом, Законами України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/довічне грошове утримання не виплачуються.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ встановлено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Позивач, не погодившись з вищевказаним рішенням пенсійного органу, звернувся до суду.

Надаючи оцінку обґрунтованості позовних вимог, суд виходить з наступного.

На момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії і на сьогодні діє Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, відповідно до ст. 86 якого, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Частиною 1 ст. 86 цього ж Закону передбачене поступове збільшення необхідної для призначення пенсії вислуги років. Зокрема, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Таким чином, за нормами цього Закону кожного року погіршуються умови, за якими прокурор може отримувати пенсію, щодо необхідної вислуги.

Як наслідок, для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону від 14.10.2014 № 1697-VII позивачу станом на вересень 2017 року потрібно було б мати спеціальний стаж 23 роки, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

У той же час, до липня 2011 року діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII, відповідно до статті 50-1 якого (в редакції від 2001 року) право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку мають прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років.

Судом встановлено, що на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії, його стаж роботи складав 23 роки 00 місяців, з якого спеціальний стаж роботи, потрібний для призначення пенсії за вислугу років, складав 20 років 8 місяців, з яких: 2 роки 4 місяці - половина строку навчання у вищому навчальному юридичному закладі (період з 01 вересня 1994 року по 30 червня 1999 року), що підтверджується копією диплома Одеської державної юридичної академії серії СК №11176207 від 18 червня 1999 року; 18 років 4 місяців - робота в органах прокуратури (період з 23 листопада 1998 року по 12 вересня 2017 року), що підтверджується копією трудової книжки серії АС № 031415.

Таким чином, на момент звернення до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі за призначенням пенсії позивач має достатній стаж для призначення пенсії за вислугу років та додаткові гарантії соціального захисту з боку держави як працівник прокуратури, отже зміст та обсяг досягнутих ним соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Згідно з нормами ч.ч.1-3 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції від 16 листопада 1995 року, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80 % від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включається всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 % місячного заробітку.

Відповідно до частини 2 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону № 2663-ІІІ) розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Частиною 13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону № 2663-ІІІ) встановлено, що обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до довідки прокуратури Одеської області від 10 січня 2017 року №574, заробітна плата позивача складається з окладу - 3393,00 грн., класного чину - 130,00 грн., вислуги років - 1017,90 грн. (30%). Інші виплати, які передбачені законодавством:

1) (86769,83х1,51+6299,60):24 = 5721,75;

2) 199896,97:24 = 8329,04.

Разом 14050,79 грн. Всього: 3393,00 + 130,00 + 1017,90 + 14050,79 = 18591,69 грн.

Суд зазначає, що на момент призначення позивача на роботу в органи прокуратури України умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначались статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII (далі по тексту - Закон №1789-ХІІ).

Редакція Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХП змінювалася, міняючи при цьому умови виникнення права на пенсію за вислугу років, зокрема наявності необхідного спеціального стажу та розміру пенсії.

Згідно з вимогами статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист і сформулював чітку правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справах щодо права на пільги, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 щодо пільг, компенсацій і гарантій та від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказує на те, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (рішення № 5-рп/2002).

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини по їхньому пенсійному забезпеченню виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Така правова позиція викладена Верховним судом України в постанові від 10 лютого 2015 року по справі №21-630а14.

В силу ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач правомірно звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за вислугою років на підставі cт. 50-1 та ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», в розмірі 90 % суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду із позовною заявою 14 грудня 2017 року та просить задовольнити його позовні вимоги з моменту виникнення права на отримання, пенсії, а саме: з 28 вересня 2017 року з дня звернення до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії, тобто в межах строку звернення.

У відповідності до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за вислугу років згідно ЗУ «Про прокуратуру» є неправомірними, рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі№7435 від 06 жовтня 2017 року підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 77, 90, 242-246, 257, 263, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати відмову Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_3 пенсії за вислугу років неправомірною та скасувати рішення № 7435 від 06 жовтня 2017 року.

Визнати достатнім для призначення пенсії за вислугу років спеціальний стаж роботи ОСОБА_1 20 років 8 місяців, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 17 років 11 місяців при загальному стажі роботи 23 роки 00 місяців.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_3 пенсію за вислугу років у розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за останні 24 календарних місяці роботи перед зверненням за призначенням пенсії, яка становить 18591,69 грн., відповідно до довідки прокуратури Одеської області №574 від 10 січня 2017 року про розмір місячного заробітку, починаючи з 28 вересня 2017 року.

Звернути постанову до негайного виконання в межах одного місяця.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.