Справа № 591/7121/17
Суддя: Шелєхова Г. В.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/7121/17
Провадження № 2-а/591/137/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Шелєхової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Бондар С.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради, Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради про зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ставить питання про зобовязання управління архітектури та містобудування Сумської міської ради надати йому повну копію Генеральну плану міста Суми, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 16.02.2002 р. №139-МР зі змінами, внесеними рішенням Сумської міської ради від 19.12.2012 р. №1943-МР.

Свої вимоги мотивує тим, що на його запит про надання публічної інформації, йому надана неповна та неточна інформація.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Представник відповідачів позов не визнав, надав письмовий відзив.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2017 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 11 січня 2018 року призначено справу в судове засідання на 6 лютого 2018 року за правилами спрощеного позовного провадження.

Протокольною ухвалою головуючого від 6 лютого 2018 року розгляд справи відкладено до 13 лютого 2018 року за клопотанням позивача.

Суд, вислухавши пояснення зявившихся учасників, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного:

Судом встановлено, що позивач звернувся до міського голови міста Суми за отриманням інформації, що є публічною в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки отримується та створюється в процесі роботи відповідача та очолюваних ним виконавчих органів Сумської міської ради, а саме просив надати йому повну копію Генерального плану м. Суми, затвердженого рішенням Сумської міської ради (а.с.6).

Сумський міський голова передав запит для вирішення розпорядникам запитуваної інформації Управлінню архітектури та містобудування Сумської міської ради. Безпосередніми виконавцями запиту були працівники Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради Кохан та ОСОБА_3 ( вказані прізвища наявні у відповіді на ім»я позивача). Дану обставину в судовому засіданні не заперечували сторони.

Відповідь на запит була надана за підписом заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_4 (а.с.7).

Порядок організації доступу до публічної інформації, що знаходиться у володінні Сумської міської ради та її виконавчих органів визначено рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 28.04.2016 № 239.

Згідно з п. 3.11 розділу 3 Положення ДПІ сектор доступу до публічної інформації перевіряє надані розпорядниками інформації копії документів та/або інформацію на відповідність поставленим у запиті питанням, узагальнює інформацію та/або копії документів, готує та надає відповідь запитувачу за підписом заступника міського голови, керуючого справами виконавчого комітету.

При цьому, за п. 3.10 розділу 3 Положення ДПІ відповідальність за підготовку запитуваних копій документів та/або інформації, її достовірність, точність, повноту та надання такої інформації у визначені строки до сектору доступу до публічної інформації несуть керівники відповідних виконавчих органів. Тобто, відповідальність за порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» вказаний структурний підрозділ Департаменту не несе.

Згідно з пунктом 7 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Суд зазначає, що питання про те, чи дійсно запитувана інформація є публічною, досліджується при вирішенні адміністративної справи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання субєктами владних повноважень своїх обовязків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 2 частини першої статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» субєктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, обєднання громадян без статусу юридичної особи, крім субєктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - субєкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються субєкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші субєкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обовязковими для виконання.

У пункті 6 частини першої статті 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено обовязок розпорядників надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації.

Водночас частина перша статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначає випадки, за яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту.

Так, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобовязаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, повязані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною пятою статті 19 цього Закону.

Таким чином судом встановлено, що запит позивача про отримання публічної інформації був переданий розпоряднику цієї інформації Управлінню архітектури та містобудування Сумської міської ради, який інформацію надав не в повному обсязі посилаючись на те, що її частина є інформацією для службового користування.

Досліджуючи доводи позивача щодо неналежності інформації, що запитується, до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

У статті 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» конфіденційна інформація визначена як інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім субєктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону. Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено мотивовану підставу відмови.

Згідно частини першої ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011(далі Закон № 3038-VI) генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

Згідно п. 11 ст. 17 Закону № 3038-VI матеріали генерального плану населеного пункту не можуть містити інформацію з обмеженим доступом та бути обмеженими в доступі. Загальна доступність матеріалів генерального плану населеного пункту забезпечується відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» шляхом надання їх за запитом на інформацію, оприлюднення на веб-сайті органу місцевого самоврядування, у тому числі у формі відкритих даних, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, у місцевих періодичних друкованих засобах масової інформації, у загальнодоступному місці у приміщенні органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про інформацію» № 2657-XII від 02.10.1992, кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Згідно ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-VI від 13.01.2011 (далі Закон № 2939-VI) доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;2) надання інформації за запитами на інформацію.

Розпорядники інформації зобов'язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

В той же час, як встановлено судом, позивачу була надана неточна та неповна інформація, оскільки надані йому на запит копії креслень були змінені шляхом зменшення зображення з оригіналу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржувані дії управління не відповідають критеріям, встановленим п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України.

У звязку з чим, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та покладення на Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради обовязку надати публічну інформацію на запит позивача .

Позивач, звертаючись до суду із позовною заявою, порушив питання, що стосується здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі.

Відповідно до ч.1 ст.267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов'язком суду, а також приписи ст. ст. 2, 3, 14 КАС України щодо обов'язковості судових рішень, ст.181 КАС України щодо процесуальної можливості сторони виконавчого провадження оскаржити дії державного виконавця у процесі виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням даного рішення шляхом зобов'язання відповідача подати звіт про виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 9, 71, 77, 78, 139, 241-246, 267, 286 КАС України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (, місцезнаходження: м. Суми, вул. Воскресенська, 8А) надати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, місце реєстрації: м. Суми, вул. Поліська, 7) повну копію Генерального плану міста Суми, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 16 лютого 2002 року №139-МР зі змінами, внесеними рішенням Сумської міської ради від 16 лютого 2002 р. №1943-МР.

В іншій частині позовних вимог відмовити у звязку з їх необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи в порядку письмового провадження, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення буде виготовлено 14.02.2018 року.

Суддя Г.В.Шелєхова