Справа № 369/2550/17
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

06.02.2018 Київ К/9901/392/17 369/2550/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В., розглянувши в попередньому судовому засіданні у касаційному провадженні справу за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Київській області, Управління з питань надання адміністративних послуг Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012», Громадська організація «Вишневий світанок» про скасування рішення Державного реєстратора та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів Губська Л.В., Ісаєнко Ю.А., Вівдиченко Т.Р. від 29 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась в Києво-Святошинський районний суд Київської області з позовом до Головного територіального управління юстиції у Київській області, Управління з питань надання адміністративних послуг Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012», Громадська організація «Вишневий світанок» про скасування рішення державного реєстратора та свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Позовна заява мотивована тим, що державний реєстратор всупереч статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» видав свідоцтво про право власності на нежилі приміщення Товариству з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012».

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року скасовано, а провадження у справі закрито. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, ОСОБА_2 звернулась із касаційною скаргою, в якій просить змінити ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року в частині закриття провадження, постановити нову ухвалу про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень та свідоцтва про право власності на майно.

В обґрунтування касаційної скарги позивач зазначає, що вказана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки позовними вимогами є визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

Відповідно до частини шостої статті 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

За таких обставин, враховуючи, що учасник справи оскаржує рішення суду апеляційної інстанції з підстав порушення правил предметної юрисдикції, за правилами частини шостої статті 346 КАС України такі підстави оскарження є безумовною підставою передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, а тому дана справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (№ 29458/04, № 29465/04) відповідно до прецедентної практики Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві … керується законом, що приймається парламентом" (Zand v. Austria № 7360/76); фраза "встановленим законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність; термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів; вимога стосовно того, що суд має бути "встановленим законом" є однією з декількох вимог Конвенції та протоколів до неї і встановлює, що дії національних органів мають базуватись на внутрішньому праві; вся організаційна система судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції (Coeme and others v. Belgium № 32492/96); суд не є встановленим законом у разі, якщо правила, які регламентують склад суду, не були додержані (Posokhov v. Russia № 63486/00, Fedotova v. Russia № 73225/01).

За таких обставин, враховуючи що учасник справи оскаржує рішення суду апеляційної інстанції з підстав порушення правил предметної юрисдикції, за правилами частини шостої статті 346 КАС України такі підстави оскарження є безумовною підставою передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, а тому дана справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 346, 347 КАС України,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Київській області, Управління з питань надання адміністративних послуг Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012», Громадська організація «Вишневий світанок» про скасування рішення Державного реєстратора та свідоцтва про право власності на нерухоме майно передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: М.І. Гриців

Н.В. Коваленко