Справа № 802/1845/17-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1845/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук І.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

01 лютого 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

представників відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2017 року (повний текст якої складено 23 листопада 2017 року в м. Вінниці) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецьке" до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

у жовтні 2017 року позивач - ТОВ "Іллінецьке" звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивача зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки визначені у ньому штрафні санкції мали б застосовуватись згідно пункту 126.1 статті 126 ПК України. Крім того, розрахунок штрафних санкцій згідно п. 127.1 ст. 127 ПК України, на його думку, проведений не вірно, оскільки відсутні ознаки повторності у діях позивача.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області від 04.07.2017 року №. Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецьке" (вул. Центральна, 15, с. Іллінецьке, Іллінецький район, Вінницька область, ) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 3709 грн. 81 коп. (три тисячі сімсот дев'ять гривень 81 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (вул. Хм. шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, ).

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи, що, на його думку, призвело до неправильного її вирішення.

В судовому засіданні представники відповідача вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та просили скасувати постанову суду першої інстанції.

Представники позивача заперечили проти доводів апеляційної скарги та просили залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, у період з 24.04.2017 по 24.05.2017 ГУ ДФС у Вінницькій області було проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ "Іллінецьке" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.02.2014 по 28.02.2017 та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 02.11.2012 по 28.02.2017.

За результатами даної перевірки складено акт №671/1401/38373353 від 15.06.2017, у висновках якого встановлено порушення ТОВ "Іллінецьке" п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 176.1 "е", п. 176.2 "а" ст. 176 ПК України, а саме: несвоєчасне перерахування до бюджету податковим агентом податку на доходи фізичних осіб під час виплати доходу на користь фізичних осіб за період з 01.02.2014 по 28.02.2017 у загальній сумі 332153,50 грн.

На підставі встановлених перевіркою порушень, відповідачем 04.07.2017 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача в порядку п. 127.1 ст. 127 ПК України застосовано штрафні санкції в сумі 247320,36 грн.

В ході процедури адміністративного оскарження, ДФС України рішенням про результати розгляду скарги №21679/6199-99-11-02-01-15 від 28.09.2017 року вказане податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням № від 04.07.2017 року позивач звернувся до суду для його скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, при притягненні ТОВ "Іллінецьке" до відповідальності, неправомірно застосовано штрафні санкції передбачені ст. 127 ПК України, що вказує на протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до визначення термінів, наведених у ПК України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу (п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Норми п. 162.1 ст. 162 ПК України визначають, що платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (п.п. 162.1.1); фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні (п.п. 162.1.2); податковий агент (п.п. 162.1.3).

Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету регулює ст. 168 ПК України, п. 168.1, якої передбачає порядок оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.

Згідно з п.п. 168.1.1 пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду (п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 ПК України).

Для цілей цього розділу та п. 54.2 ст. 54 цього Кодексу під терміном "граничний термін сплати до бюджету податку" розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом (пп. 168.1.6 п. 168.1 ст. 168 ПК України).

За приписами п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету (п. 54.2 ст. 54 ПК України).

Податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України), тобто у строки вказані у ст. 168 ПК України.

Тобто, норми ПК України визначають момент узгодження грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб та строки перерахування податку до бюджету. У разі несплати сум узгоджених грошових зобов'язань у строки, встановленні податковим законодавством, вони набувають статусу податкового боргу і платник податків несе відповідальність у вигляді штрафу за порушення строків перерахування податку.

Відповідальність платників податків за податкові правопорушення регламентується главою 11 ПК України, яка серед іншого, передбачає відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків (ст. 126 ПК України) та за порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) податків у джерела виплати (ст. 127 ПК України).

Згідно з ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Вказане правопорушення полягає у виконанні платником податків обов'язку щодо сплати узгодженої суми грошового зобов'язання після закінчення встановлених ПК України строків їх сплати, тобто таке порушення може мати місце, якщо контролюючий орган встановить, що платник податків сплатив узгоджене грошове зобов'язання, але несвоєчасно.

Відповідно до ст. 127 ПК України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов'язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу.

Даючи правову оцінку доводам апелянта стосовно правомірності винесення податкового повідомлення-рішення від 04.07.2017 №, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Як слідує з матеріалів справи, ТОВ "Іллінецьке" не заперечує факту несвоєчасної сплати податку з доходів фізичних осіб (ПДФО) та пояснює це тим, що при сплаті ПДФО за листопад-грудень 2014 року, бухгалтером помилково було перераховано суму даного податкового зобов'язання в рахунок сплати єдиного податку з юридичних осіб, внаслідок чого у позивача і виникла заборгованість зі сплати податку на доходи з фізичних осіб.

В подальшому всі платежі зі сплати ПДФО здійснювались на вірний рахунок, однак враховуючи заборгованість, яка виникла внаслідок помилкової сплати у листопаді та грудні 2014 року, усі послідуючі платежі зараховувались в рахунок погашення заборгованості за попередній місяць (місячний податковий період). Тобто, сплачене податкове зобов'язання з ПДФО за лютий 2015 року зараховувалось в рахунок погашення заборгованості за грудень 2014 року, яка виникла внаслідок помилкової сплати не невірний рахунок, і так кожний наступний місяць.

Зазначені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи витягами з облікових карток з єдиного податку з юридичних осіб та податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати.

В той же час, апелянт наполягає на тому, що останнім правомірно застосовано до позивача збільшені розміри штрафних санкцій, передбачених ст. 127 ПК України.

З даного приводу колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що відповідальність за правопорушення передбачене ст. 127 ПК України може наставати у разі, коли платник податків, у тому числі податковий агент, допускає бездіяльність щодо нарахування, утримання та/або сплати (перерахування) податків до або під час виплати доходу на користь іншого платника, тобто взагалі відсутній факт виконання вказаних обов'язків платником податків (податковим агентом). В такому випадку контролюючий орган за результатами перевірки визначає суму грошового зобов'язання платнику податків та застосовує штраф у розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету, ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. В тому випадку, коли аналогічні дії, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Як вбачається із розрахунку штрафної санкції відповідно до ст. 127 ПК України, відповідачем застосовано наступні штрафні санкції: до платежу від 17.02.2015 застосовано штрафну санкцію в розмірі 25 відсотків; до платежу від 20.03.2015 застосовано штрафну санкцію в розмірі 50 відсотків; з платежів від 20.03.2015 (за звітний період 01.2015 року) по 28.03.2017 на позивача накладено штрафну санкцію в розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Загальна сума штрафної санкції з податку на доходи фізичних осіб становить 247320,36 гривень. Вказана сума відображена у податковому повідомленні-рішенні від 04.07.2017 року № НОМЕР_1.

Між тим, суд апеляційної інстанції приймає до уваги ту обставину, що у діях ТОВ "Іллінецьке" не вбачається повторності, оскільки вказані порушення податкового законодавства були виявлені однією перевіркою, а відповідачем при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень визначено розмір штрафу на підставі ст. 127 ПК України, тобто за ненарахування, неутримання та/або несплату податку на доходи фізичних осіб взагалі, нараховано з ознаками повторності та як за такі, що здійснені втретє.

Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено, що з урахуванням положень п. 115.1 ст. 115 ПК України у разі вчинення платником податків двох або більше порушень законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) застосовуються за кожне вчинене разове та триваюче порушення окремо. В даному ж випадку існує одне триваюче порушення щодо несвоєчасної сплати податку з доходів фізичних осіб, відповідальність за яке передбачена ст. 126 ПК України.

Аналогічна правова позиція відображенні в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 04.10.2017 по справі №802/292/16-а.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у зв'язку з неправомірним застосуванням відповідачем положень ст. 127 ПК України при притягненні платника до відповідальності.

Враховуючи, що податковим органом при притягненні ТОВ "Іллінецьке" до відповідальності неправомірно застосовано штрафні санкції, передбачені ст. 127 ПК України, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 04.07.2017 № НОМЕР_1 підлягає скасуванню, що підтверджує наявність підстав для заявлених даних позовних вимог.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови дотримано норми матеріального і процесуального права, в той час як доводи апеляційної скарги за своїм змістом повторюють позицію відповідача викладену у запереченнях на адміністративний позов, а відтак не спростовують висновків суду першої інстанції стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог, у зв'язку із чим підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 08 лютого 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7