Справа № 761/17349/17
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/83/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

за участю секретаря Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, сержанта поліції поліцейського взводу №4 роти забезпечення БДР Головного управління Національної поліції в Київській області Пікуль Олександра Івановича про визнання протиправною та скасування постанови серії БР №316299 у справі про адміністративне правопорушення від 11 травня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ :

В травні 2017 року до Шевченківського районного суду м.Києва звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, сержанта поліції поліцейського взводу №4 роти забезпечення БДР Головного управління Національної поліції в Київській області Пікуль Олександра Івановича, де просив суд визнати протиправною та скасувати постанову серії БР №316299 у справі про адміністративне правопорушення від 11 травня 2017 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що інспектор Пікуль О.І. склав відносно позивача постанову про притягнення до адміністративної відповідальності із накладенням штрафу у зв'язку з порушенням ним вимог п.п.11.2, 11.5 ПДР України, а саме на дорозі, що має дві смуги в одному напрямку рухався в лівій смузі руху при вільній правій. Зазначає, що він дійсно рухався в лівій смузі руху, але для того, що здійснити поворот ліворуч, що намагався пояснити інспектору, але той не послухав. Між тим, вимоги п.11.2 та п.11.5 ПДР України дозволяють виходжати на вказану смугу руху для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянці на відповідному боці дороги. Права за ст..268 КУпАП йому також роз»яснені не були. Між тим, інспектор виніс оскаржувану постанову без повного з»ясування обставин та в порушення прав заявника. Відтак, постанова про накладення стягнення від 11.05.2017 року підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

В судове засідання позивач, його представник та відповідачі або їх представники не з»явились, хоча про дату та час розгляду справи по суті були повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, письмових клопотань чи заперечень до суду не надавали. Між тим, позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а від відповідача 1 надійшли письмові заперечення проти позову, де він вказав про наявні порушення вимог ПДР України та відповідно ст..122 КУпАП з боку позивача та також просив розглядати справу у їх відсутність.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва в складі судді Гуменюк А.І. від 23.05.2017 року у цій справі було відкрито провадження та її було призначено до розгляду по суті із викликом сторін і відповідачам запропоновано подати письмові заперечення проти позову та інші необхідні документи.

Після проведення повторного автоматичного розподілу 14.11.2017 року вказана справа надійшла в провадження судді Осаулова А.А., який ухвалою від 16.11.2017 року призначив її до розгляду в судове засіданні за участю сторін.

Як відомо,15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим КАС України викладено в новій редакції.

За умовами п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим адміністративним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відтак, розгляд вказаної справи належить до підсудності Шевченківського районного суду м.Києва як місцевого загального суду за правилами чинного КАС України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП за те, що він 11.05.2017 року о 17.44 год. на 77-км автодороги Київ-Харків в Київській області, Баришевському районі, на дорозі, що має дві смуги руху в одному напрямку, рухався в лівій смузі руху при вільній правій, чим порушив вимоги п.11.2, 11.5 ПДР України, що підтверджується постановою від 11.05.2017 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Згідно з ч.2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

За умовами п.11.2 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року з наступними змінами та доповненнями, зазначено, що на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

За п.11.5 ПДР України передбачено,що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Як вбачається з змісту оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 17.05.2017 року, то саме позивач рухався в лівій смузі руху при вільній правій, тобто в порушення вимог п.п.11.2, 11.5 Правил дорожнього руху.

Обставини руху у лівій полосі руху не заперечується в позові, що не звільняє позивача від обов»язку, як водія дотримуватись вимог Правил дорожнього руху.

Статтею ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що постанова серії БР №316299 від 11 травня 2017 року складена уповноваженою на те посадовою особою, за формою і змістом відповідають вимогам ст.ст.255, 256, 283 КУпАП України, штраф накладений в межах санкції ч.2 ст.122 КУпАП.

Посилаючись на необхідність визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, позивач посилаються на те, що її складання на місці не передбачено вимогами чинного законодавства та порушують його право на захист.

Між тим, суд вважає, що винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності одразу на місці вчинення без попереднього винесення відповідного протоколу не порушує вимоги законодавства та права позивача з огляду на наступне.

Так, за умовами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу.

Крім того, згідно ч.3,4 ст..258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Також, за умовами ч.5 ст.258 КУпАП визначено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Вказані вимоги закону передбачають складання протоколу лише з умовою, що вчинення правопорушень окрім тих, що вчинені у сфері забезпечення дорожнього руху, а також тоді, коли особа під час складання оспорить адміністративне стягнення.

Між тим, як вбачається з постанови про вчинення адміністративного правопорушення від 17.05.2017 року, то позивач вчинив підпис постанови та не вказав на будь-які заперечення щодо його складання, що у даному випадку не зобов»язуує відповідача виносити попередньо протокол про його вчинення в розумінні ч.5 ст.253 КУпАП.

Інші доводи позивача не спростовують законність дій відповідача з винесення оскаржуваної постанови. Більше того, про неправомірність і недостовірність внесених до постанови даних щодо перестроювання позивача в ліву смугу саме для повороту позивач при підписанні постанови не зазначив, а обставин неможливості ним це зробити також висловлено у постанові не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що на підставі винесеної згідно вимог законодавства постанови про виявлене вчинене адміністративне правопорушення, відсутність заперечень щодо її винесення з боку позивача на місці, відповідачем було правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та порушень його прав під час складення такої постанови не було. Таким чином, при винесенні постанови від 17 травня 2017 року відповідач діяв законно та в межах своїх повноважень.

За таких обставин, наведені позивачем доводи про відсутність доказів порушення ним Правил дорожнього руху та процесуальних порушень при притягнення його до адміністративної відповідальності з боку відповідача не заслуговують на увагу, оскільки складення постанови на місці не є підставою для скасування законного рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.20, 246, 250-251, 255, 295КАС України, п.11.2, п.11.5 Правил Дорожнього руху України, ст.ст. 122 ч.2, 255, 256, 283 КУпАП, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, сержанта поліції поліцейського взводу №4 роти забезпечення БДР Головного управління Національної поліції в Київській області Пікуль Олександра Івановича про визнання протиправною та скасування постанови серії БР №316299 у справі про адміністративне правопорушення від 11 травня 2017 року за вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду до або через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст рішення виготовлено 09 лютого 2018 року. ови