Справа № 743/1050/17
Суддя: Павленко О. В.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1050/17
Провадження № 2-а/743/1/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Павленко О.В., при секретарі Воєдило О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, відповідача Верхулевського О.М., представника відповідача Тарасенка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Дніпровське» Чернігівського прикордонного загону Верхулевського О.М. та Чернігівського прикордонного загону про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Дніпровське» Чернігівського прикордонного загону Верхулевського О.М., судом залучений в якості співвідповідача Чернігівський прикордонний загін, з вимогами про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою начальника відділення інспекторів прикордонної служби Верхулевським О.М. № 143805 від 07.07.2017 року на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП. Позивач притягнутий до відповідальності за те, що він 02.07.2017 року о 14 годині 05 хвилин у прикордонній смузі на території Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області вийшов гумовим моторним човном на водну поверхню р. Дніпро (100 м до державного кордону, 4200 м до с. Неданчичі) поза встановленими межами, чим порушив п.22,32,33 Постанови КМУ № 1147 від 27.07.1998 року «Про прикордонний режим». Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Як зазначає позивач, він дійсно 02.07.2017 року, вдень, власним автомобілем приїхав на берег р. Дніпро на прохання свого знайомого ОСОБА_4, який там відпочивав декілька днів з родиною та друзями. ОСОБА_4 попросив позивача допомогти вивезти речі з місця відпочинку. Коли позивач знаходився на березі р. Дніпро, до них під'їхав співробітник прикордонної служби, який назвався дільничним інспектором ОСОБА_5 Останній, побачивши гумовий човен, спитав, чи відомо позивачу, що в цій частині річки можна виходити на водну поверхню тільки після відповідної реєстрації. Позивач пояснив інспектору, що він щойно приїхав, щоб допомогти друзям виїхати з відпочинку, а також пояснив, що човен не його і на водну поверхню він на ньому не виходив. На прохання дільничного інспектора пред'явити документ, який посвідчує особу, позивач надав йому посвідчення водія маломірного судна, яке було в кишені позивача. Після цього, як зазначає позивач, вони з інспектором поспілкувалися на різні теми і після того, як речі були зібран,і поїхали до м. Чернігів. В його присутності інспектор ОСОБА_5 жодних документів не складав та не вручав. 14.07.2017 року позивач по пошті отримав постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП. За таких обставин, враховуючи, що при складанні протоколу та винесенні постанови були грубо порушенні вимоги діючого законодавства, а відтак і права позивача, то він просить вказану постанову скасувати. Просив поновити строки на оскарження постанови, оскільки він отримав її копію по пошті 14.07.2017 року, а раніше він навіть не знав про її існування.

В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав викладених в ньому. Додав, що 02.07.2017 року на березі р. Дніпро він та ОСОБА_4 пояснювали дільничному інспектору ОСОБА_5, про належність човна саме ОСОБА_4 Наполягав на тому, що жодних документів ОСОБА_5 при ньому не складав та не пропонував отримати копії цих документів. На підтвердження того, що ним не пропущені строки звернення до суду з адміністративним позовом надав суду лист ПАТ «Укрпошта» на його звернення щодо отримання рекомендованого листа № 323 14.07.2017 року ним особисто під розпис. З адміністративним позовом він звернувся 21.07.2017 року, що підтверджено датою поштового відправлення.

Відповідач Верхулевський О.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю. Суть заперечень зводиться до того, що він розглянув протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. Вважає її законною. В якості доказів до протоколу був доданий рапорт дільничного інспекторі ОСОБА_5., а також в його розпорядженні був журнал реєстрації плавзасобів, в якому була відсутня відмітка про реєстрацію човна позивача.

Представник відповідача - Чернігівського прикордонного загону - Тарасенко О.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. В своїх запереченнях пояснив, що він вважає дії інспектора ОСОБА_5. та відповідача Верхулевського О.М. правомірними, а постанову законною. Незважаючи на допущені з боку дільничного інспектора ОСОБА_5. процесуальні порушення при складанні протоколу, на думку представника відповідача, факт правопорушення, вчиненого позивачем повністю підтверджений показами самого дільничного, його рапортом, показами свідків правопорушення, а також тим, що сам позивач не заперечує факт свого перебування на березі р. Дніпро біля гумового моторного човна. Крім того, вказав на пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом. Просив у задоволенні позову відмовити.

Допитаний в якості свідка дільничний інспектор прикордонної служби ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 02.07.2017 року, вдень, він здійснював моніторинг прикордонної смуги та побачив, що на водній поверхні р. Дніпро знаходиться гумовий човен, з якого рибалив чоловік. Деякий час він спостерігав за чоловіком у бінокль. Через деякий час човен приплив до берега. Оскільки вказаний човен не був зареєстрований у встановленому порядку, то на водну поверхню на ньому виходити було заборонено. В цей час на березі знаходилось два чоловіка, як він потім з'ясував це були ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Оскільки, як він бачив у бінокль, у човні виходив на воду ОСОБА_1, то він попросив у нього документи, які посвідчують його особу та пояснив, що буде складати протокол про адміністративне правопорушення за порушення прикордонного режиму. ОСОБА_1 пред'явив посвідчення водія маломірного судна, але при цьому попросив не складати протокол. Незважаючи на таке прохання, свідок склав протокол про адміністративне правопорушення та запропонував ОСОБА_1 підписати його, на що той відповів відмовою. У зв'язку з цим, свідок пройшов по берегу та запропонував двом чоловікам, які також відпочивали неподалік, бути свідками. Крім того, він поспілкувався з цими чоловіками і вони йому підтвердили, що ОСОБА_1 дійсно виходив на воду на гумовому човні. Він з цими чоловіками, якими виявилися ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повернувся до позивача та ще раз запропонував йому підписати протокол та отримати його копію, але ОСОБА_1 відмовився. Вказаний факт засвідчили своїми підписами свідки. Жодних письмових пояснень з приводу самого факту правопорушення у цих свідків він не відбирав. Протокол він склав у одному примірнику. Якщо б позивач побажав отримати копію, то він міг поїхати у відділення та зробити ксерокопію.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він 2 липня 2017 року знаходився з друзями на березі р. Дніпро. Неподалік від них, але не менш як за 20 метрів, відпочивала ще одна компанія, до якої входили чоловіки та жінки. Він особисто бачив, що на гумовому човні неодноразово чоловік виходив на воду рибалити. Цю обставину він та його товариш на ім'я ОСОБА_6 підтвердили дільничному інспектору прикордонної служби. Крім того, на пропозицію інспектора він та ОСОБА_6, прізвище якого йому невідомо, погодилися бути свідками того, як чоловік відмовився від підпису протоколу. Цим чоловіком був ОСОБА_1 При цьому свідок в судовому засіданні не зміг стверджувально вказати на позивача ОСОБА_1, як на чоловіка який виходив на воду у човні.

Допитаний судом свідок ОСОБА_4 підтвердив пояснення позивача ОСОБА_1 При цьому свідок стверджував, що човен належав йому і саме він під час відпочинку на березі р. Дніпро виходив на воду.

Допитана судом свідок ОСОБА_8 пояснила, що дійсно вона з чоловіком та друзями відпочивали в липні 2017 року на березі р. Дніпро. У них був гумовий човен, який належить її чоловікові ОСОБА_4 та з якого він рибалив. Позивача ОСОБА_1 з ними на відпочинку не було.

Вислухавши сторони та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 289 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. В разів пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом ( посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскільки він не був присутній при розгляді справи відносно нього, копію постанови від 07.07.2017 року, винесену відповідачем Верхулевським О.М., позивач отримав 14.07.2017 року, що підтверджено відповіддю ПАТ «Укрпошта», а 21.07.2017 року позивач звернувся з адміністративним позовом до суду, що підтверджується поштовою відміткою на конверті.

Таким чином, суд вважає за можливе поновити позивачу строк на оскарження постанови відносно нього.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як встановлено в судовому засіданні, дільничним інспектором прикордонної служби ОСОБА_5 02 липня 2017 року був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ПнРУ № 143805 відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП.

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від отримання його копії та від підписів у протоколі.

Поряд з цим, судом встановлено, що інспектор ОСОБА_5, в порушення вимог ст. 254 КУпАП, склав протокол в одному екземплярі, чим, на думку суду, грубо порушені права позивача на отримання одного екземпляра протоколу, в якому також була зазначена дата розгляду справи.

У зв'язку з цим, суд ставить під сумнів твердження представника відповідача Тарасенка О.М. про належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи відносно позивача ОСОБА_1

Таким чином, суд приходить до висновку, що при складанні протоколу та розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, було грубо порушено вимоги КУпАП, що призвело до порушення права позивача на захист при розгляді відносно нього справи.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Як видно з постанови № 143805 від 07.07.2017 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП. Розгляд справи проведений у відсутність позивача.

З оскаржуваної постанови встановлено, що ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 02.07.2017 року о 14 годині 05 хвилин у прикордонній смузі на території Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області вийшов гумовим моторним човном на водну поверхню р. Дніпро (100 м до державного кордону, 4200 м до с. Неданчичі) поза встановленими межами, чим порушив п.22,32,33 Постанови КМУ № 1147 від 27.07.1998 року «Про прикордонний режим».

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач Верхулевський О.М. підійшов формально до розгляду справи.

Так, він залишив поза увагою допущені порушення ст. 254 КУпАП при складанні протоколу, що призвело до порушення права позивача на участь у розгляді справи відносно нього, надання пояснень по суті правопорушення, можливості подавати свої докази.

При цьому, розглядаючи справу відносно позивача, відповідач Верхулевський О.М. обмежився наявністю, доданого до протоколу, рапорту дільничного. При цьому, не дослідив хоча б пояснення свідків правопорушення ОСОБА_9 та ОСОБА_7, про яких було зазначено в протоколі.

Пояснення позивача, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_10 щодо виходу на воду моторного гумового човна під керуванням ОСОБА_4 узгоджуються між собою та є послідовними. Пояснення свідка ОСОБА_7 однозначно не спростовують пояснень зазначених свідків та в деякій мірі суперечать їм в частині показів про відпочинок позивача на березі р. Дніпро протягом декількох днів з огляду на наданий позивачем графік його чергувань в липні 2017 року.

Всі наведені обставини залишилися не дослідженими при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно позивача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, при розгляді справи відносно позивача відповідачем Верхулевським О.М. не було дотримано вимоги ст. 245 КУпАП, а саме в частині визначених завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи. Наведені вищевказані порушення можливо було б усунути при проведенні нового розгляду справи відносно позивача компетентним органом (посадовою особою).

Поряд з цим, у відповідності до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявленні, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Враховуючи наведене, підстав для направлення справи відносно позивача на новий розгляд відповідачу не має, оскільки сплинули строки визначені ст. 38 КУпАП, що є обставиною, яка виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення та є підставою для закриття справи.

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначені рішення, які має право ухвалити суд за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні позовних вимог про визнання постанови протиправною слід відмовити, так як особливості розгляду справ з приводу постанов щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України та ст. 293 КУпАП, якими не передбачено можливості визнання протиправною постанови.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 293 КУпАП, ст.ст. 72-77, 241, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_11 строк на оскарження постанови № 143805 від 07.07.2017 року, що винесена начальником відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Дніпровське» Чернігівського прикордонного загону Верхулевським О.М.

Постанову № 143805 від 07.07.2017 року, що винесена начальником відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Дніпровське» Чернігівського прикордонного загону Верхулевським О.М. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 119 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 202 КУпАП, відносно ОСОБА_1, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПнРУ № 143805 від 02.07.2017 року - закрити.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляція на рішення може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області в десятиденний строк з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 07.02.2018 року.

Головуюча О.В. Павленко