Справа № 754/9536/17
Суддя: Лісовська О. В.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/171/18
Справа №754/9536/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Капши І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, Інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Башманова Олега Юрійовича, інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Вікторова Дениса Павловича, інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Атамася Геннадія Олексійовича про визнання дій незаконними, скасування протоколу та постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів про визнання дій незаконними, скасування протоколу та постанови, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.07.2017 року відносно нього був складений протокол про вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КпАП України про порушення п. 2.4 ПДР в якому було зазначено, що позивач після зупинки його автомобіля КІА д/н НОМЕР_2, по пр. Ватутіна 7 в м. Києві відмовився пред'являти посвідчення водія та почав рух намагаючись втікти, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу не реагував, в ході переслідування транспортний засіб було затримано. Крім того, 16.07.2017 року працівниками поліції була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП України, а саме за не пред'явлення при перевірці документів зазначених в п. 2.1 ПДР (посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу). Але позивач вважає вказаний протокол та постанову незаконними, оскільки його автомобіль ніхто не зупиняв, а тому він продовжив рух заднім ходом у наміченому напрямку до готельного комплексу, розташованого за адресою: м. Київ, пр. Ватутіна, 1. Ніяких застережень та вимог про зупинку транспортного засобу, він не чув. За вищевказаною адресою він припаркував автомобіль КІА та побачив тих самих працівників поліції, які наближалися до нього, в одного з них в руці був пістолет та він кричав: «Стій, стріляти буду!». Позивач злякався та закрився в автомобілі, однак працівник поліції декілька разів вдарив пістолетом по вікну. Після приїзду патрульного автомобіля, який викликав позивач, до нього підійшло троє поліцейських та попросили пред'явити документи, на що він надав посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Через деякий час, позивачу надали для ознайомлення протокол про адміністративне правопорушення за ст. 122-2 КУпАП та постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати дії сержанта поліції 3 батальйону 4 роти УПП ДНП в м. Києві Башманова Д.Ю., щодо складання протоколу сер. БР № 120614 від 16.07.2017 року про адміністративне правопорушення за ст. 122-2 КУпАП незаконними; визнати протокол сер. БР № 120614 від 16.07.2017 року про адміністративне правопорушення протиправним та скасувати його, а провадження по справі закрити; визнати дії капрала поліції 3 батальйону 8 роти УПП ДНП в м. Києві Вікторова Д.П. щодо складання постанови сер. АР № 451417 від 16.07.2017 року про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП незаконними; визнати постанову сер. АР № 451417 від 16.07.2017 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідач інспектор Вікторов Д.В. заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в задоволені позову.

У судовому засіданні представник відповідача УПП у м. Києві ДПП заперечував проти задоволення позовних вимог, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що дії працівників поліції були законними та відповідали нормам чинного законодавства України, просив відмовити в задоволенні позову, оскільки він є необґрунтованим та безпідставним.

Відповідачі інспектори Башманов О.Ю. та Атамась Г.О. у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачів, за наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, допитавши відповідача інспектора Вікторова Д.В., як свідка, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.07.2017 року відносно ОСОБА_1 інспектором патрульної поліції Башмановим О.Ю. був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Відповідно до вказаного протоколу, 16.07.2017 року о 12 годині 10 хвилин ОСОБА_1 після зупинки його автомобіля КІА д/н НОМЕР_2, по пр. Ватутіна 7 в м. Києві відмовився пред'являти посвідчення водія та почав рух намагаючись втікти, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу не реагував, в ході переслідування транспортний засіб було затримано, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Згідно п. 2.4 Правил дорожнього рух на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов'язковому технічному контролю.

Крім того, 16.07.2017 року інспектором патрульної поліції Вікторовим Д.В. відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно вказаної постанови, 16.07.2017 року о 12 годині 10 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом КІА д/н НОМЕР_2, по пр. Ватутіна 7 в м. Києві, парк «Дружби народів» та здійснив зупинку з порушенням п. 15.9(ґ) ПДР, на вимогу працівника поліції, не пред'явив документи зазначені в п. 2.1 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

У своїх позовних вимогах ОСОБА_1 вказує про те, що вказана постанова від 16.07.2017 року та протокол від 16.07.2017 року є незаконними, оскільки при їх винесенні були порушені його права, невірно зазначена адреса складання протоколу та постанови. Крім того, ніхто з поліцейських його не зупиняв, вимоги про зупинку він не чув, припаркував автомобіль відповідно до ПДР, а тому п. 15.9(ґ) не порушував.

Однак, суд не може погодитися з позицією позивача виходячи з наступного.

Згідно із ст. 1 КпАП України основним завданням його є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України і законних інтересів громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

В силу ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 6, 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Диспозицією ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Об'єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") (формальний склад).

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з?ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, який міститься в матеріалах справи, судом були встановлені наступні обставини:

1.позивач ОСОБА_1 визнав свою вину щодо порушення п. 15.9 (ґ) Правил дорожнього руху;

2.позивач ОСОБА_1 при порушенні п. 15.9 (ґ) Правил дорожнього руху не пред'явив на вимогу працівників поліції документи зазначені в п. 2.1 ПДР (посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу);

3.позивач ОСОБА_1 після того, як не пред'явив необхідні документи працівнику поліції, а останній відійшов від автомобіля до свого напарника, почав рух заднім ходом, на вимогу про зупинку не відреагував та продовжував рух;

4.позивач ОСОБА_1 пред'явив посвідчення водія та інші необхідні документи тільки працівникам поліції, які прибули на патрульному автомобілі до припаркованого транспортного засобу КІА д/н НОМЕР_2 біля готельного комплексу, розташованого за адресою: м. Київ, пр. Ватутіна, 1;

5.протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення були остаточно складені після надання позивачем ОСОБА_1 посвідчення водія.

Відповідні обставини також підтверджуються поясненнями відповідача інспектора Вікторова Д.П., який був допитаний в судовому засіданні, як свідок.

Крім того, відповідно до розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно до ст. 222 КпАП України. Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до ст. 276 КпАП України у строки, визначені ст. 277 КпАП України. У випадках, передбачених ч. 1 ст. 258 КпАП України, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КпАП України. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права, передбачені ч. 1 ст. 268 КпАп України та ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України. Справа про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 268 КпАП України розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляд справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи… Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 280 КпАП України зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до ст. 283 КпАП України виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення… При винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема: прізвище, ім'я по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції; число, місяць, рік, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи; прізвище та ініціали правопорушника; уповноважена особа органу поліції з урахуванням та значенням обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення… Постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 285 КпАП оголошується негайно після закінчення розгляду адміністративної справи. Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або надсилається особі, щодо якої цю постанову винесено. Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення вручається особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, особисто під підпис.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

З вищенаведених норм, суд робить переконливий висновок, що зазначення свідків у протоколі про адміністративне правопорушення не є обов'язковою вимогою до змісту протоколу, а залежить від їх дійсної наявності, а тому посилання позивача ОСОБА_1 на не зазначення працівником поліції свідків в протоколі, як на порушення вимог щодо складання протоколу є необґрунтованими та такими, які суперечать ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Крім того, твердження позивача щодо невірного зазначення адреси складання протоколу та винесення постанови не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки не надано жодного допустимого та належного доказу, який би доводив вірність позиції сторони позивача.

Разом з тим, згідно із ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" Національна поліція - центральний орган виконавчої влади України, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод громадян України, який надає першочергову функцію сервісу, направленого на забезпечення соціальних прав і свобод громадян.

З наведеного можна зробити переконливий висновок про те, що інспектори патрульної поліції при здійсненні посадових обов'язків повинні керуватися виключно своєю правосвідомістю на підставі фактичних доказів, що надають змогу об'єктивно, неупереджено приймати рішення про притягнення чи не притягнення до адміністративної відповідальності особи та накладення на неї матеріального стягнення у вигляді штрафу, що входить до владних повноважень інспектора Національної поліції, наданих їй Державою, які в свою чергу визначено Конституцією та іншими Законами України.

При цьому інспектор враховує ступінь завданої шкоди суспільним інтересам, громадській безпеці, визначає, в чому виражена небезпека суспільно караного діяння, на що направлений умисел вчиненого правопорушення.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

З огляду на дослідженні матеріали справи, суд приходить до висновку, що інспекторами патрульної поліції були дотриманні права особи, яка була притягнута до адміністративної відповідальності та на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів був складений протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного та беручи до уваги, те що позивач не надав жодного допустимого доказу на підтвердження своєї позиції, яка була спростована в судовому засіданні належними доказами сторони відповідачів та встановленими обставинами справи, серед яких факт - дійсного не надання позивачем працівнику поліції посвідчення водія та інших документів визначених у 2.1 ПДР та не виконання законної вимоги інспекторів щодо зупинки транспортного засобу, суд приходить до висновку, що в діях працівників УПП в м. Києві відсутні ознаки неправомірності, а тому адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6, 8, 9, 19, 77, 241-247 Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, Інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Башманова Олега Юрійовича, інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Вікторова Дениса Павловича, інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Атамася Геннадія Олексійовича про визнання дій незаконними, скасування протоколу та постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст рішення був виготовлений 12 лютого 2018 року.

Головуючий: