Справа № 826/2571/16
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2018 Київ К/9901/1961/17 826/2571/16
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Ханової Р.Ф., Олендера І.Я.

при секретарі судового засідання

за участю секретаря - Калініна О.С.

учасники справи:

представник позивача - Павленко А.А.

представник відповідача - Перепелюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2017

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2017 у справі № 826/2571/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальності "Астрал-Сервіс"

до відповідача Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ

У лютому 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Астрал-Сервіс" (далі Товариство) звернулось до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі ДПІ) від 28.08.2015.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що ДПІ безпідставно дійшла висновку про те, що Товариство порушувало вимоги чинного законодавства під час формування податкового кредиту з податку на додану вартість за результатами фінансово-господарських взаємовідносин з іншими господарськими товариствами, відтак відповідач не мав підстав для прийняття оскаржуваного повідомлення-рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.07.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2017, позов задоволено:

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ від 28.08.2015 № , № та №.

Стягнуто на користь Товариства витрати по сплаті судового збору у розмірі 76 746,79грн.

Не погодившись з судовими рішеннями ДПІ звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила їх скасувати та відмовити в задоволенні позову. При цьому скаржник зазначив, що суди дійшли помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог невірно оцінивши залучені до справи докази та неправильно застосувавши при цьому норми матеріального і процесуального права.

Товариство надало відзив на касаційну скаргу, в обґрунтування якого зазначило, що рішення судів попередніх інстанцій є законними, натомість касаційну скарга не підлягає задоволенню.

22.12.2017 справу, в порядку передбаченому Розділом VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), передано до Верховного Суду.

В судове засідання з'явилися представник позивача - Павленко А.А. та представник відповідача - Перепелюк О.В.,

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками проведеної ДПІ перевірки з питань дотримання Товариством вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства-за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 складено Акт №3246/26-56-22-02-03/32853304 від 31.07.2015.

В акті викладено висновки контролюючого органу про те, що позивачем в порушення вимог Податкового кодексу України безпідставно занижено податок на додану вартість та податок на прибуток; завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток.

На цій підставі відповідачем 28.08.2016 винесено податкові повідомлення-рішення :

№ (форма "Р") про збільшення податкового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 70 483 грн. - за основним платежем та 17 621 грн. - за штрафними санкціями;

№ (форма "П") про зменшення суми від'ємного значення об'єктів оподаткування з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 2 497 764 грн.;

№ (форми "Р") про збільшення податкового зобов'язання з податку на подану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 571 182 грн. - за основним платежем та 142 795, 50 грн. штрафних санкцій.

Товариство вказані повідомлення-рішення оскаржило в адміністративному порядку, внаслідок чого було скасовано скасувало податкові повідомлення-рішення ДПІ від 28.08.2015 в частині взаємовідносин Товариства з ТОВ "Рутмарт" та ПП "Плас-Сервіс" та у відповідній частині штрафні санкції.

З огляду на це, позивачем оскаржується в судовому порядку законність податкових зобов'язань за податковими повідомленнями-рішеннями від 28.08.2015: № про збільшення податкового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 50 800 грн. - за основним платежем та 12700 грн. - за штрафними санкціями; № про зменшення суми від'ємного значення об'єктів оподаткування з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 306 120 грн. та № про збільшення податкового зобов'язання з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 112 133 грн. - за основним платежем та 28 033 грн. - штрафних санкцій.

Свої дії щодо прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень відповідач мотивує тим, що господарські операції Товариства з ТОВ "Ріал Проперті" не мали реального характеру; надані позивачем під час перевірки документи були неналежно оформлені та не свідчили про фактичне виконання угод; ТОВ "Ріал Проперті" не мало фізичної можливості поставляти обумовлений в договорі з Товариством товар.

Задовольнивши адміністративний позов суди попередніх інстанцій послались на те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності з боку Товариства порушень під час виконання господарського договору з ТОВ "Ріал Проперті" , виявлених за результатом перевірки та викладених в акті.

Відповідно до статті 159 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2015) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вищенаведені вимоги кореспондуються з приписами статті 242 КАС України (в редакції, що діє з 15.12.2015), відповідно до якої рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судові рішення попередніх інстанцій вказаним вимогам не відповідають у зв'язку з наступним.

Спірні правовідносини регламентувались положеннями Податкового Кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» у відповідних редакціях.

Питання, пов'язані з обчисленням податку на прибуток та на додану вартість, обчислення об'єкту оподаткування, формуванням виникнення податкових зобов'язань у разі постачання товарів внормовано статтями 14, 138, 139, 198 ПК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкових пільг мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

У зв'язку з наведеним недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку, тощо.

Попри це, судами попередніх інстанцій не дано належної оцінки доводам відповідача про відсутність документів, що належним чином підтверджують реальність виконання укладеного Товариством з його контрагентом угоди; не дано оцінки аргументам ДПІ про те, що ТОВ"Ріал Проперті" не здійснювало та з об'єктивних причин (характер статутної діяльності товариства, відсутність імпортних операцій щодо ввезення на територію України товару, в подальшому поставленого позивачу та відсутність контрагентів, що здійснювали такі операції, тощо) не мало можливості здійснювати господарську діяльність на виконання укладеної з позивачем угоди.

За таких обставин суди дійшли передчасного висновку про обґрунтованість адміністративного позову, не забезпечивши повного і всебічно з'ясування обставин в адміністративній справі, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю і передати справу на новий розгляд.

Частиною 1 статті 353 КАС України обумовлено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Керуючись статтями 344, 349, 353, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2017р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2017р. скасувати.

Справу направити до Окружного адміністративного суду міста Києва на новий судовий розгляд.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова