Справа № 741/1072/16
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суд
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2018

м. Київ

К/9901/9198/18

741/1072/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Анцупової Т.О., Гриціва М.І., розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2016 (колегія суддів у складі головуючого судді Сорочко Є.О., суддів Межевича М.В., Федотова І.В.) у справі № 741/304/16 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, установив:

I. ПРОЦЕДУРА

1. ОСОБА_2 звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області про:

а) визнання неправомірним та скасування рішення від 08.07.2016 про відмову в перерахунку пенсії;

б) зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 на підставі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку.

2. Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо відмови перерахувати пенсію позивача на підставі довідки Управління соціального захисту населення Носівської РДА від 21.07.2016 № 02-27/1215 за наявності обґрунтованих підстав для такого перерахунку.

3. Постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 22.08.2016 позов задоволено у повному обсязі.

4. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2016 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

5. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

6. Позивач у своїй касаційній скарзі наголошує, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. У даному випадку, на думку позивача, Пенсійний фонд незаконно обмежує його право на перерахунок пенсії, набуте в момент призначення пенсії.

7. Управлінням Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області заперечень проти касаційної скарги до суду не подано. Під час розгляду справи в судах попередніх інстанцій відповідач проти позову заперечував та зазначав, що у зв'язку із змінами до законодавства положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців, втратили чинність. Таким чином, на переконання відповідача, ОСОБА_2 не має права на перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII.

III. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 08.08.2006 позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Носівському районі та отримує пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

9. 05.07.2016 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Носівському районі із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням з 01.12.2015 заробітної плати працюючих державних службовців, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013.

10. Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Носівському районі від 08.07.2016 №534/03 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії у зв'язку зі збільшенням з 01.12.2015 заробітної плати працюючих державних службовців з мотивів, що такий вид перерахунку пенсії не передбачений чинним законодавством.

11. Вважаючи зазначену відмову незаконною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

12. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право на перерахунок пенсії позивачу було гарантоване Законом України «Про державну службу» в чинній на час призначення пенсії редакції, а відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

13. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що з 01.12.2015 чинним законодавством України не визначено суб'єктивного права, і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу». Суд апеляційної інстанції додатково зазначив, що відмова відповідача у перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії позивача, яка ним отримувалась до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

IV. ОЦІНКА СУДУ

14. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

15. У грудні 2015 року Верховною радою України прийнято закон, який регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, а саме: Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

16. У зв'язку з набуттям з 01.05.2016 чинності зазначеним Законом, положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

17. Натомість у ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», стаття 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій. Підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців до підстав перерахунку пенсії зазначеною статтею не віднесено.

18. Посилання заявника на порушення ст. 22 Конституції України у зв'язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин є безпідставними, адже ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, не визнана неконституційною Конституційним Судом України.

19. До того ж у рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 Конституційний суд України вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

20. З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

21. Відповідно до ст. 1512 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов'язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

22. Враховуючи наведені положення норм чинного законодавства та рішення Конституційного суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011, суд дійшов висновку, що з 01.05.2016 у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

23. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 07.11.2017 у справі №398/4332/16.

24. Розглядаючи дану касаційну скаргу, колегією суддів взято до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.06.2014 у справі «Великода проти України», в якому суд, розглянувши скаргу, зокрема, за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції на припинення виплати заявниці державними органами пенсії у розмірах, встановлених рішенням національного суду від 19.01.2010 після внесення у 2011 році змін до законодавчих актів, вказав на відсутність втручання у право заявниці на мирне володіння майном внаслідок внесення змін до законодавства щодо зменшення розміру соціальних виплат. Такого висновку Суд дійшов за відсутності доказів того, що ці зміни внесені не у відповідності до законної процедури та за відсутності будь-яких доказів того, що вони не були доступними та передбачуваними.

25. За таких обставин, враховуючи той факт, що із заявою про перерахунок пенсії позивач звернувся 05.07.2016, зважаючи на практику Верховного Суду України у подібних правовідносинах, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

26. Відповідно до ст. 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

27. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу скаргою ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2016 у справі № 741/304/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя М.І. Гриців