Справа № 296/9956/17
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. Житомир справа № 296/9956/17

категорія 11.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій та відмови, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправними дії Житомирського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо нарахування та виплати йому з 22.05.2017 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80% суддівської винагороди, яку отримує суддя що працює на відповідній посаді.

визнати протиправною відмову Житомирського об"єднаного пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок довічного грошового утримання з 22.05.2017

зобовязати Житомирське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити йому з 22.05.2017 перерахунок довічного грошового утримання, призначивши й ого у розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, що в 2017 році складає 28160,00 грн. на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області від 05.12.2017 та виплатити різницю недоплаченого щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням уже виплачених сум.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що з 21.05.2017 був звільнений з посади судді Апеляційного суду Житомирської області у зв"язку з виходом у відставку. З 22.05.2017 йому, як судді у відставці, призначено щомісячне грошове утримання у розмірі 86% суддівської винагороди. Вказує, що до суддівського стажу не враховано 1 рік 11 місяців 20 днів військової служби та 1 рік 10 місяців 11 днів терміну навчання. Вважаючи, що йому неправомірно визначили розмір щомісячного грошового утримання, звернувся із заявою до відповідача, в чому йому було відмовлено з посиланням на те, що документи про сатж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналі, а позивачем подана копія довідки Житомирського ОМВК, що підтверджує стаж військової служби. Крім того, Законом України "Про судоустрій та статус суддів" зарахування періодів навчання, військової служби до стажу судді не передбачено. Позивач вважає такі дії та відмову відповідача такими, що порушують його права, гарантовані Конституцією та законами України при звільненні у відставку.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 11.01.2018 адміністративну справу №296/9956/17 за позовом ОСОБА_1 передано для розгляду до Житомирського окружного адміністративного суду, відповідно до ст.29 Кодексу адміністративного судочинства України .

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 08.02.2018 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 15.12.2018.

Позивач та представник відповідача до суду прибули, подали заяви про розгляд справи без їх участі у порядку письмового провадження.

Згідно поданого письмового відзиву на позовну заяву, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог . В його обґрунтування зазначив, що згідно поданих документів загальний страховий стаж роботи позивача складає 31 рік 05 місяців та 25 днів, з них 3 роки 10 місяців 22 дні - навчання, на посаді судді - 23 роки 02 місяці, тому призначено щомісячне грошове утримання у розмірі 86% від заробітної плати. Отже, підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді немає. Крім того, довідка №МВ/228 від 22.07.2009 Житомирського ОМВК, подана в копії, а відповідно до п.30 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" за №22-1 від 25.11.2005, документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. Тому, вважає позов безпідставним.

У відповідності до ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи проводиться у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити у повному обсязі, з наступних підстав.

Встановлено, що з березня 1994 по 21.05.2017 позивач працював на посадах суддів Богунського районного суду м.Житомира та Апеляційного суду Житомирської області та був звільнений з посади судді у зв"язку з виходом у відставку.

З 22.05.2017 року позивач перебуває на обліку в Житомирському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 86%.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, крім роботи на посаді судді, у період з 02.11.1983 по 22.10.1985 проходив строкову військову службу у Збройних силах.

Крім того позивач навчався на денній формі навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 15.08.1986 по 22.07.1990, що підтверджується копією трудової книжки та диплому.

05.10.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо зарахування до суддівського стажу військової строкової служби - 1 рік 11 місяців 20 днів та половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - 1 рік 10 місяців 11 днів та здійснити перерахунок довічного грошового утримання. (а.с.4)

Листом від 19.10.2017 №Х-453 Житомирське об"єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача, що Законом України "Про судоустрій і статус суддів" не передбачено зарахування періодів навчання, військової служби до стажу судді. Згідно поданих документів загальний страховий стаж роботи позивача складає 31 рік 05 місяців та 25 днів, з них 3 роки 10 місяців 22 дні - навчання, на посаді судді - 23 роки 02 місяці, тому призначено щомісячне грошове утримання у розмірі 86% від заробітної плати. Крім того, повідомлено, що п.30 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" за №22-1 від 25.11.2005 передбачено, що документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. Оскільки довідка №МВ/228 від 22.07.2009 видана Житомирським ОМВК подана в копії, підстав для зарахування до загального стажу військової служби немає.(а.с.5)

Вважаючи, що йому неправомірно не зараховано до стажу роботи судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання - 1 рік 11 місяців 20 днів військової служби та 1 рік 10 місяців 11 днів терміну навчання, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку діям та спірній відмові відповідача, суд виходить з наступного.

Положеннями частини 1 статті 109 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

В статті 135Закону України "Про судоустрій і статус суддів" вказано, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Встановлено, що з 22.05.2017 року позивач перебуває на обліку в Житомирському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86%.

Звернувшись до відповідача із заявою про врахування до стажу роботи судді військової служби та періоду навчання, отримав відмову, мотивовану тим, що такі періоди не підлягають включенню до суддівського стажу, крім документи про стаж, вік та заробітну плату подають в оригіналах, а не в копіях.

Суд вважає таку відмову неправомірною, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, крім роботи на посаді судді, у період з 29.10.1983 по 22.10.1985 проходив строкову військову службу у Збройних силах України. Крім того позивач навчався на денній формі навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 15.08.1986 по 22.07.1990.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону України "Про судоустрій та статус суддів", який набрав чинності з 01.01.2011 року, передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI спірні правовідносини регулювались Законом України "Про статус суддів" № 2862- ХІІ від 15.12.1992 року.

Пунктом 2 частини 4 статті 43 Закон України "Про статус суддів" було передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" від 03 вересня 2005 року № 865 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

З огляду на те, що позивач на момент набрання законної сили Законом України "Про судоустрій та статус суддів" працював на посаді судді понад 10 років, за ним зберігається визначення стажу роботи на посаді судді згідно ч.4 ст.43 Закону України "Про статус суддів" та постанови Кабінету Міністрів України "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" від 03 вересня 2005 року № 865.

Отже, до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці слід враховувати 1 рік 10 місяців 11 днів строкової військової служби та половину строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, що становить 1 рік 11 місяців 20 днів.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що відмова відповідача у зарахуванні позивачу до стажу роботи терміну навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 1 рік 10 місяців 11 днів, період проходження військової служби - 1 рік 11 місяців 20 днів є протиправною.

З урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016 року частина 3 статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI підлягає застосуванню в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII (у відповідній редакції), а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

В контексті наведеного, суд вважає, що дії Житомирського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо нарахування та виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86% суддівської винагороди, яку отримує суддя що працює на відповідній посаді, є протиправними.

При цьому, суд вважає за необхідне вказати, що у прохальній частині позивач зазначає, що йому протиправно призначено довічне грошове отримання у розмірі 80%, однак матеріалами справи підтверджується і самим відповідачем, що таке грошове утримання призначено у розмірі 86%, тому суд вважає, що у прохальній частині позивачем допущено технічну описку, яка не впливає на суть вирішення даного спору.

Згідно довідки Апеляційного суду Житомирської області від 05.12.2017 №3-339/03-23/56/2017, заробітна плата ОСОБА_1 з 04.12.2017, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці становить 28160 грн. (а.с.6)

Враховуючи рішення Конституційного Суду України та те, що позивач має 27 років стажу, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання, тому щомісячне довічне грошове утримання позивачу повинно бути нараховано в розмірі 90 % від заробітної плати працюючого судді, починаючи з 22.05.2017, з огляду на що, вимоги щодо зобов"язання здійснити перерахунок довічного утримання, призначивши його в розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді та виплатити різницю, підлягають задоволенню.

При цьому, що стосується посилань відповідача на п.30 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" за №22-1 від 25.11.2005 яким передбачено, що документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах, а оскільки позивачем було надано копію довідки №МВ/228 від 22.07.2009 Житомирського ОМВК підстав для зарахування до загального стажу військової служби не має, суд зазначає таке.

Посилання на п.30 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" за №22-1 від 25.11.2005 є безпідставними, оскільки постановою Правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1 "Про внесення змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" внесено зміни до Порядку N 22-1 та викладено його у новій редакції.

У новій редакції Порядку "п.30" відсутній.

Водночас, діючий на даний час п.2.23 Порядку передбачає, що документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що копія довідки Житомирського ОМВК від 20.04.2006 містить печатку служби управління персоналом Апеляційного суду Житомирської області, отже є посвідченою належним чином, а тому є належним документом , що підтверджує факт проходження позивачем військової служби, з огляду на що доводи відповідача з даного приводу безпідставні.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на те, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій та спірної відмови, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, тому задовольняє його у повному обсязі.

Керуючись ст. 9, 242-246,262,295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Перемоги, 55, м.Житомир, 10003, ) щодо нарахування судді у відставці ОСОБА_1 (10000, АДРЕСА_1, інд.код НОМЕР_1) з 22.05.2017 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86 відсотків грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді.

Визнати протиправною відмову Житомирського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Перемоги, 55, м.Житомир, 10003, ) від 19.10.2017 №Х-453 здійснити перерахунок довічного грошового утримання з 22.05.2017 ОСОБА_1 (10000, АДРЕСА_1, інд.код НОМЕР_1) шляхом зарахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання у розмірі 90 відсотків, строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 1 рік 10 місяців 11 днів, період проходження військової служби - 1 рік 11 місяців 20 днів.

Зобов"язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Перемоги, 55, м.Житомир, 10003, ) здійснити ОСОБА_1 (10000, АДРЕСА_1, інд.код НОМЕР_1) з 22.05.2017 перерахунок довічного грошового утримання, призначивши його у розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, що в 2017 році складає 28160,00 грн. на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області від 05.12.2017 та виплатити різницю недоплаченого щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням уже виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос