Справа № 607/14172/17
Суддя: Грицак Р. М.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2018 Справа №607/14172/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Грицак Р.М.

за участю секретаря судового засідання Чех Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із адміністративним позовом до Тернопільської міської ради про визнання протиправними дій Тернопільської міської ради сьомого скликання на девятнадцятій сесії міської ради від 24 жовтня 2017 року щодо розгляду проекту рішення «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул. М. Паращука, 2 (гр. ОСОБА_1 та інші)», за результатами голосування якого рішення не прийнято.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що він є власником гаража по вул.М.Паращука, 2 в м.Тернополі. 31 липня 2017 року він звернувся до Тернопільської міської ради із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки пл. 0,0034 га для обслуговування індивідуального гаража по вул.М.Паращука, 2 в м.Тернополі. Листом від 15 серпня 2017 року виконавчий комітет Тернопільської міської ради повідомив його про те, що підготовлено проект рішення міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул.М.Паращука, 2 в м.Тернополі» на відповідні погодження та розгляд сесії міської ради у встановленому законом порядку. 24 жовтня 2017 року на девятнадцятій сесії міської ради щодо розгляду проекту рішення «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул. М.Паращука, 2 (гр. ОСОБА_1 та інші)», будь-якого рішення з даного питання не прийнято, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Вважає, що такі дії відповідача суперечать вимогам Закону та суттєво порушують його права. Просить позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на позов та заперечення, в якому вказав, що 31 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування належного йому гаражу. За результатами розгляду заяви був підготовлений проект рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою…», відповідно до якого міська рада вирішила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_1 та іншим, які звернулись із аналогічними заявами. 21 серпня 2017 року було опубліковано проект рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою….», у вступній частині якого вказано про врахування висновків постійних комісій міської ради з питань містобудування, з питань природокористування, приватизації тощо. Відповідно до Регламенту Тернопільської міської ради, документи, що вносяться на розгляд ради попередньо розглядаються профільною постійною комісією ради. Дане питання розглядалось на засіданнях відповідних комісії 02 жовтня та 22 вересня 2017 року, однак засідання постійних комісії 22 вересня та 02 жовтня 2017 року не відбулись. На голосування сесії ради вносяться виключно документи розглянуті профільною комісією, завізовані юридичною особою та відповідним заступником голови. 24 жовтня 2017 року на розгляд сесії було винесено проект рішення «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою», з відповідними додатками, який було опубліковано на сайті міської ради. Проект рішення пройшов відповідні походження юридичної особи та відповідними посадовими особами міської ради, а тому був переданий на розгляд постійних комісії, на розгляд пленарного засідання виносився із всіма додатками, висновками постійний комісії, без жодних зауважень та відповідав вимогам зазначеним в Регламенті. 24 жовтня 2017 року за результатами голосування, у звязку із недостатньою кількістю голосів під час голосування, рішення не прийнято. В даному випадку це не є відмова у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою і позивач вправі повторно звернутись із такою заявою. Крім того, вказав, що відповідно до вимог п. 8 інформаційної картки А-25-01, яка затверджена у встановленому законом порядку, визначено перелік підстав для відмови у наданні адміністративної послуг, серед яких недостатня кількість голосів для голосування за проект даного рішення на засіданні сесії. Надання дозволу на складення проекту землеустрою є одним із видів адміністративної послуги. Відтак, міська рада діючи у відповідності до вимог п. 8 інформаційної картки А -025-01 у звязку із недостатньою кількістю голосів під час голосування за проект даного рішення повідомила позивача про те, що рішення з даного питання не прийнято. Вважає, що міською радою було дотримано усіх вимог чинного законодавства та регламенту міської ради, і будь-яких прав позивача порушено не було. Посадові особи міської ради не можуть впливати на результати голосування, схиляти депутатів до прийняття одного з рішень чи обмежувати повноваження депутата. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача надав суду відповідь на відзив в якому вказує, що відповідачем порушено місячний строк розгляду поданої заяви. Крім того, відповідно до вимог ст. 122 ЗК відповідач зобовязаний був на сесії 24 жовтня 2017 року при розгляді питання «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою….» прийняти одне із передбачених законом рішень - надати дозвіл або відмовити у наданні такого дозволу з підстав чітко визначених Законом. На сесії Тернопільської міської ради 24 жовтня 2017 року будь-якого із зазначених вище рішень не прийнято. Тернопільська міська рада стверджує, що це не відмова у наданні дозволу та позивач вправі повторно звернутись із даною заявою. Разом з тим, відповідач зазначає, що проект рішення пройшов відповідні погодження юридичної особи та відповідними посадовими особами міської ради, а тому був переданий на розгляд постійних комісій, на розгляд пленарного засідання виносився із всіма додатками, висновками постійних комісій, без жодних зауважень та відповідав вимогам зазначеним в Регламенті. Також, вважає, що положення п. 8 інформаційної картки А-25-01, якими визначено перелік підстав для відмови у прийнятті рішення, серед яких недостатня кількість голосів для голосування за проект даного рішення на засіданні сесії, не відповідають вимогам Закону та Конституції України. Посилаючись на наведене, вважає такі дії відповідача неправомірними, такими, що грубо порушують права позивача та не відповідають вимогам закону.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав:

Згідно статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Нормами ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником гаража №3 по вул.М.Паращука, 2 в м.Тернополі, що підтверджується Свідоцтвом про право власності виданого 25.12.1997 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації та не заперечується відповідачем.

31 липня 2017 року позивач звернувся до Тернопільської міської ради із заявою про надання дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,0034 га для обслуговування індивідуального гаража по вул.М.Паращука, 2 в м.Тернополі. До заяви позивач додав копію паспорту, копію реєстраційного номеру облікової картки платника податків, графічні матеріали, копію документу, що посвідчує право власності, копію розрахунку потреби площі, копію технічного паспорту.

Листом від 15 серпня 2017 року виконавчий комітет Тернопільської міської ради повідомив позивача про те, що підготовлено проект рішення міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул.М.Паращука, 2 в м.Тернополі» на відповідні погодження та розгляд сесії міської ради у встановленому законом порядку.

21 серпня 2017 року на офіційному сайті Тернопільської міської ради було опубліковано проект рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по вул.М. Паращука (гр. ОСОБА_1 та інші)». У вступній частині проекту вказано про врахування висновків постійних комісій міської ради з питань містобудування, з питань природокористування, приватизації, продажу, оренди землі.

Відповідно до протоколу засідання комісії з питань містобудування від 22 вересня 2017 року за №14 при розгляді питання «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по вул.М.Паращука, 2 в м.Тернополі» рішення не прийнято.

Відповідно до протоколу засідання комісії з питань природокористування, приватизації, продажу та оренди землі від 02 жовтня 2011 року при розгляді питання «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по вул.М.Паращука, 2 в м.Тернополі» прийнято рішення про проведення виїзного засідання комісії з даного питання.

24 жовтня 2017 року на девятнадцятій сесії Тернопільської міської ради сьомого скликання щодо розгляду проекту рішення «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул.М.Паращука, 2 (гр. ОСОБА_1 та інші)», будь-якого рішення з даного питання не прийнято.

Згідно витягу з протоколу девятнадцятої сесії від 24.10.2017 року та поіменного голосування від 24.10.2017 року встановлено результати голосування: За -13, проти-0, утрималось -9. Рішення не прийнято.

Листом за №3085/08 від 07.11.2017 року виконавчий комітет Тернопільської міської ради повідомив ОСОБА_1, що 24 жовтня 2017 року за результатами голосування міської ради будь-якого рішення з даного питання не прийнято. При цьому, розяснено, що результат голосування в даному випадку не є відмовою у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою та заявники вправі звернутись із такою заявою повторно. Щодо проекту рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою..» зазначають, що вказаний проект рішення завізований юридичною особою та профільним заступником голови ради, зауважень щодо невідповідності даного проекту вимогам чинного законодавства не має.

Згідно з вимогами ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Положеннями ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» закріплено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За змістом п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 статті 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

В силу вимог ст.123 ЗК особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначається орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Встановлено, що 31 липня 2017 року позивач звернулась до Тернопільської міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Проект рішення міської ради «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул. М.Паращука, 2 (гр. ОСОБА_1 та інші)», пройшов відповідні погодження юридичної особи та відповідними посадовими особами міської ради, а тому був переданий на розгляд постійних профільних комісій 22 вересня та 02 жовтня 2017 року та на розгляд пленарного засідання сесії міської ради 24 жовтня 2017 року.

Проект рішення виносився на засідання сесії міської ради 24 жовтня 2017 року із всіма додатками, висновками постійних комісій, без жодних зауважень та відповідав вимогам зазначеним в Регламенті, що визнається відповідачем у судовому засіданні та підтверджується письмовими поясненнями викладеними у поданих до суду відзиві та запереченнях на позов.

24 жовтня 2017 року на сесії Тернопільської міської ради при розгляді проекту даного рішення, будь-якого рішення з даного питання не прийнято, у звязку із недостатньою кількістю голосів під час голосування за даний проект рішення.

В судовому засіданні встановлено, що у даному випадку це не відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою та позивач вправі повторно звернутись із вказаною заявою.

Разом з тим, діючим законодавством не передбачено прийняття іншого рішення при вирішенні даного питання крім надання дозволу чи відмова у наданні дозволу на складення проекту землеустрою.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, дії Тернопільської міської ради сьомого скликання на девятнадцятій сесії міської ради від 24 жовтня 2017 року щодо розгляду проекту рішення «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул. М.Паращука, 2 (гр. ОСОБА_1 та інші)», за результатами голосування якого одного з передбачуваних ст. 123 Земельного кодексу рішень по даному питанню не прийнято є протиправними та такими, що порушують права позивача.

Виходячи із наведеного, можна дійти висновку, що внаслідок таких дій міської ради, а саме не прийняття рішення у звязку з відсутністю необхідної кількості голосів під час голосування, заява позивача не розглянута та жодного із передбачених Законом рішень по даному питанню не прийнято. При цьому, після неприйняття рішення з даних підстав, міська рада повторно даний проект рішення на голосування сесії міської ради з власної ініціативи не вносить. Позивач змушений повторно звертатись до міської ради із заявами про надання дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, що суттєво порушує його права та суперечить вимогам Закону.

Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що даним рішенням не порушено прав позивача, оскільки це не є відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, що позивач вправі повторно звернутись із такою заявою, як безпідставні та необґрунтовані, оскільки сам по собі факт відсутності відмови у наданні дозволу не свідчить про не порушення прав позивача. Протиправність дій відповідача полягає у не прийнятті на сесії міської ради 24 жовтня 2017 року при вирішенні питання позивача, одного з передбачуваних ст. 123 ЗК України рішень та покладає на позивача надмірний тягар невизначеності з даного питання, повторного звернення до відповідача із аналогічною заявою.

При цьому, відповідач сам підтверджує той факт, що вказаний проект рішення завізований юридичною особою та профільним заступником голови ради, зауважень щодо невідповідності даного проекту вимогам чинного законодавства не має. На розгляд пленарного засідання проект рішення виносився із всіма додатками, висновками постійних комісій, без жодних зауважень та відповідав вимогам зазначеним в Регламенті.

Також відповідачем порушено встановлений Законом місячний строк для розгляду даної заяви, що не спростовано відповідачем будь-якими належними та достовірними доказами. При цьому, міська рада у вказаний строк повинна прийняте рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивоване рішення про відмову у його наданні, чого зроблено не було.

Згідно з вимогами ч.2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Положеннями ч.10 ст.47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що за результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації. Висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а в разі його відсутності - заступником голови або секретарем комісії. Протоколи засідань комісії підписуються головою і секретарем комісії.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на відсутність будь-яких висновків чи рекомендації постійних комісій з питань містобудування та з питань природокористування, приватизації, продажу та оренди землі, оскільки будь-яких заперечень щодо їх відсутності депутати на пленарному засіданні сесії не висловлювали.

Крім того, рішення постійних комісій носять рекомендаційний характер та їх відсутність свідчить лише про недотримання вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Чинним законодавством не передбачено обов'язку сесії місцевої ради приймати лише ті рішення, які рекомендовані їй висновками відповідної постійної комісії.

Більше того, відсутність висновку постійних комісій не може бути підставою відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, оскільки перелік підстав відмови встановлений ч. 3 ст. 123 ЗК, який є вичерпний.

Також суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи представника відповідача про те, що міська рада діяла у відповідності з вимогами п. 8 інформаційної картки А -025-01, якими визначено перелік підстав відмови у наданні адміністративної послуги, у тому числі недостатня кількість голосів під час голосування проекту даного рішення.

Одним із видів адміністративної послуги є надання дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Разом з тим, підстави відмови у наданні адміністративної послуги, а саме відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки чітко зазначені у ст.123 ЗК та дублюються у п.п. 3 п. 8 Інформаційної картки.

Таким чином, доводи відповідача про те, що у п. 8 Інформаційної картки визначено підстави відмови у наданні адміністративної послуги, а не наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, є суперечливими та спростовуються змістом п. 8 інформаційної картки, де також як підставу відмови у наданні послуги зазначено положення ст. 123 ЗК України.

24 жовтня 2017 року на сесії Тернопільської міської ради розглядалось клопотання ОСОБА_1 та інших «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою спірної земельної ділянки» та положеннями ст. 123 ЗК визначено обовязок органу місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглянути дане клопотання і надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не представлено суду жодних належних та достовірних доказів щодо правомірності своїх дій, існування передбачених Законом підстав для не прийняття одного з передбачених законом рішень з даного питання та підстав повторного звернення позивача із аналогічною заявою у звязку з неприйняттям рішення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що дії Тернопільської міської ради сьомого скликання на девятнадцятій сесії міської ради від 24 жовтня 2017 року щодо розгляду проекту рішення «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул. М.Паращука, 2 (гр. ОСОБА_1 та інші)», за результатами голосування якого одного з передбачуваних Законом рішень по даному питанню не прийнято є протиправними та такими, що порушують права позивача, а тому позов підлягає до задоволення.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, як не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

При подачі позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією за №17 від 13.11.2017р.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне, стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської міської ради на користь ОСОБА_1 640 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 5, 72-77, 139, 242-246, 250, 251, 255, 293,295,297 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Тернопільської міської ради сьомого скликання на девятнадцятій сесії міської ради від 24 жовтня 2017 року щодо розгляду проекту рішення «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул. М.Паращука, 2 (гр. ОСОБА_1 та інші)», за результатами голосування якого одного з передбачуваних Законом рішень по даному питанню не прийнято.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської міської ради на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 15 лютого 2018 року.

Головуючий Р.М. Грицак