Справа № 804/1349/17
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2018 рокусправа № 804/1349/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання Лащенко Р.В., з участю позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника позивачів ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м.Дніпрі апеляційні скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_5 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року у справі №804/1349/17 (головуючий суддя у 1 інстанції Букіна Л.Є., постанова ухвалена та складена в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду у м.Дніпрі 02 жовтня 2017 року) та на додаткову постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року у справі №804/1349/17 (головуючий суддя у 1 інстанції Букіна Л.Є., постанова ухвалена та складена в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду у м.Дніпрі 30 жовтня 2017 року) за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі позивач-1), ОСОБА_6 (далі позивач-2), ОСОБА_2 (далі позивач-3) звернулись до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_7 (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просили:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення позивачів до переліку вкладників Публічного акціонерного товарисвта Банк Михайлівський, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобовязати відповідача включити позивачів ОСОБА_8 із сумою 20000,00 грн., ОСОБА_9 із сумою 36000,00 грн., ОСОБА_10 із сумою 20500,00 грн. до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві Банк Михайлівський за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивачів для внесення даних позивачів до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський, які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду;

- скасувати наказ тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський від 01.06.2016 року №42/2 в частині затвердження результатів перевірки правочинів та застосування наслідків нікчемності щодо ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10;

- усі судові витрати покласти на відповідача.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року адміністративним позовом задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_7 щодо невключення ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_2 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобовязано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський ОСОБА_7 включити ОСОБА_8 із сумою 20 000,00 грн., ОСОБА_9 із сумою 36 000,00 грн., ОСОБА_10 із сумою 20 500,00 грн. до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві Банк Михайлівський за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивачів для внесення даних позивачів до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський, які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Додатковою постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року визнано протиправним та скасовано наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський від 01.06.2016 року №42/2 Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними в частині затвердження результатів перевірки правочинів та застосування наслідків нікчемності щодо ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10.

Присуджено за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснені та документально підтверджені судові витрати: на користь ОСОБА_3 у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень), сплачені згідно квитанції від 13.07.2017 року № 0.0.804951186.1; на користь ОСОБА_6 у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень), сплачені згідно квитанції від 13.07.2017 року №0.0.804636793.1; на користь ОСОБА_2 у розмірі 240,00 грн., сплачені згідно квитанції від 13.07.2017 року №0.0.804633781.1, у розмірі 400,00 грн., сплачені згідно квитанції від 20.02.2017 року №0.0.710285955.1, у розмірі 1920,00 грн., сплачені згідно квитанції від 12.09.2017 року №0.0.846341308.1, усього у розмірі 2560 (дві тисячі пятсот шістдесят) гривень.

Не погодившись з рішеннями суду першої інстанції, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_5 подав апеляційні скарги, в яких посилаючись на невірне дослідження обставин справи, застосування нормативно-правових актів без урахування внесених до них змін та доповнень, не дотримання норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, просить скасувати постанову та додаткову постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних скарг зазначив, що саме залучені банком кошти від вкладника прирівнюються до вкладу, проте кошти позивачів були залучені фінансовою компанією, як позику з подальшим поверненням їх на рахунок позикодавця. Позивачі не є вкладниками проблемного банку у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», правовідносини, що склалися між ними та ПАТ «Банк Михайлівський» не мають відношення до вкладу.

Протягом всього часу ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» вчинялись дії по перевірці правочинів, передбачені законодавством, в результаті яких встановлено порушення Банком обмеження, що накладені постановою №917, в частині проведення кредитних операцій на суму 1 431 585 182,51 грн. на підставі укладених з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» Договорів відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016 року та №1 від 19.05.2016 року при відсутності права на укладення таких правочинів, а тому ці договори є нікчемними у відповідності до положень п.п.2, 7, 8, 9 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином протиправної бездіяльності відповідачем не було допущено, що підтверджується здійсненими ним діями та фактичними обставинами справи.

Зауважив, що такого поняття, як перелік вкладників не існує в Законі України №4452-VI, а Уповноважена особа формує та надає до Фонду переліки рахунків, а не переліки вкладників. Також вважає, що суд порушив вимоги Закону України №4452-VI та неправомірно прирівняв до вкладу кошти, які залучені від позивачів як позика до небанківської фінансової установи (ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр»), де банк не виступав повіреним за відповідним договором.

Зазначив, що наказ про визнання правочинів нікчемними не визнано протиправним судом, що унеможливлює вчинення будь-яких дій щодо включення даних про рахунок позивача до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом. Вважає, що суд першої інстанції незаконно скасував рішення відповідача про визнання нікчемним правочину, оскільки зазначене рішення не підпадає під ознаки рішення субєкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач-1, позивач-3 та представник позивачів в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували.

Відповідач, апелянт та третя особа в судове засідання не зявились, про дату час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а постанову та додаткову постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством Банк Михайлівський було укладено договір банківського рахунку Поточний рахунок Ощадний №980-027-000003631 від 15.04.2016 року (далі - договір рахунку від 15.04.2016 року), за умовами пункту 1 якого Банк за ініціативою Клієнта відкриває Клієнту на його імя поточний рахунок №4301 в гривні для зберігання грошей Клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього Договору та розпоряджень Клієнта, а Клієнт зобов'язується оплачувати послуги Банку.

Окрім Договору банківського рахунку від 15.04.2016 року ОСОБА_3 того ж дня уклала з ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр (далі - ТОВ ІРЦ) договір Суперкапітал за №980-027-000222820 щодо передачі у власність 20000,00 грн. на строк не більше 91 день з виплатою 27% річних. У статті 1 цього Договору, серед іншого, обумовлено, що ТОВ ІРЦ повертає отримані від ОСОБА_3 кошти, в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим Договором, а ТОВ ІРЦ зобовязується повернути кошти ОСОБА_8 та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим Договором.

За пунктом 5.4.3 Договору Суперкапітал № 980-027-000222820 від 15.04.2017 року ТОВ ІРЦ має право з власної ініціативи повернути кошти у будь-який момент дії Договору, у тому числі, але не виключно, у випадку, якщо ОСОБА_3 звернеться із вимогою про дострокове розірвання Договору добровільного страхування фінансових ризиків Капітал.

Згідно з довідкою ПАТ Банк Михайлівський від 19 вересня 2017 року №ЗГ1 (К)/14793 про стан рахунку №4301, 19 травня 2016 року на поточний рахунок позивача-1 надійшли кошти від ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр в розмірі 20000,00 грн., з призначенням платежу Повернення коштів згідно з договором за договором №980-027-000222820 від 15.04.2016 року та в розмірі 486,88 грн., з призначенням платежу Оплата процентів по договору №980-027-000222820 від 15.04.2016 року .

ТАкож, між ОСОБА_6 та Публічним акціонерним товариством Банк Михайлівський було укладено договір банківського рахунку Поточний рахунок Ощадний № 980-027-000003491 від 01.04.2016 року (далі - договір рахунку від 01.04.2016 року), за умовами пункту 1 якого Банк за ініціативою Клієнта відкриває Клієнту на його імя поточний рахунок № 9701 в гривні для зберігання грошей Клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього Договору та розпоряджень Клієнта, а Клієнт зобов'язується оплачувати послуги Банку.

Окрім Договору банківського рахунку від 01.04.2016 року ОСОБА_6 того ж дня уклав з ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр (далі - ТОВ ІРЦ) договір Суперкапітал за №980-027-000215065 щодо передачі у власність 25 000,00 грн. на строк не більше 91 день з виплатою 27% річних. У статті 1 цього Договору, серед іншого, обумовлено, що ТОВ ІРЦ повертає отримані від ОСОБА_6 кошти, в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим Договором, а ТОВ ІРЦ зобовязується повернути кошти ОСОБА_8 та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим Договором.

За пунктом 5.4.3 Договору Суперкапітал №980-027-000215065 від 01.04.2016 року ТОВ ІРЦ має право з власної ініціативи повернути кошти у будь-який момент дії Договору, у тому числі, але не виключно, у випадку, якщо ОСОБА_3 звернеться із вимогою про дострокове розірвання Договору добровільного страхування фінансових ризиків Капітал.

Згідно з довідкою ПАТ Банк Михайлівський від 19 вересня 2017 року №ЗГ1 (К)/14791 про стан рахунку №9701, 19 травня 2016 року на поточний рахунок позивача-2 надійшли кошти від ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр в розмірі 36000,00 грн., з призначенням платежу Повернення коштів згідно з договором за договором №980-027-000215065 від 01.04.2016 року та в розмірі 1077,78 грн., з призначенням платежу Оплата процентів по договору №980-027-000215065 від 01.04.2016 року.

Також, між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством Банк Михайлівський укладено договір банківського рахунку Поточний рахунок Ощадний № 980-027-000000214 від 22.12.2014 року (далі - договір рахунку від 22.12.2014 року), за умовами пункту 1 якого Банк за ініціативою Клієнта відкриває Клієнту на його імя поточний рахунок № 9801 в гривні для зберігання грошей Клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього Договору та розпоряджень Клієнта, а Клієнт зобов'язується оплачувати послуги Банку.

Окрім Договору банківського рахунку від 22.12.2014 року ОСОБА_2 01.04.2016 року уклала з ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр (далі - ТОВ ІРЦ) договір Суперкапітал за №980-027-000215051 щодо передачі у власність 20 500,00 грн. на строк не більше 91 день з виплатою 27% річних. У статті 1 цього Договору, серед іншого, обумовлено, що ТОВ ІРЦ повертає отримані від ОСОБА_2 кошти, в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим Договором, а ТОВ ІРЦ зобовязується повернути кошти ОСОБА_8 та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим Договором.

За пунктом 5.4.3 Договору Суперкапітал №980-027-000215051 від 01.04.2017 року ТОВ ІРЦ має право з власної ініціативи повернути кошти у будь-який момент дії Договору, у тому числі, але не виключно, у випадку, якщо ОСОБА_2 звернеться із вимогою про дострокове розірвання Договору добровільного страхування фінансових ризиків Капітал.

Згідно з довідкою ПАТ Банк Михайлівський від 21 вересня 2017 року №ЗГ1 (К)/12560 про стан рахунку №9801, 19 травня 2016 року на поточний рахунок позивача-3 надійшли кошти від ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр в розмірі 20500,00 грн., з призначенням платежу Повернення коштів згідно з договором за договором №980-027-000215051 від 01.04.2016 року та в розмірі 710,78 грн., з призначенням платежу Оплата процентів по договору №980-027-000215051 від 01.04.2016 року .

У наведених вище довідках ПАТ Банк Михайлівський від 19 вересня 2017 року про стан рахунків позивачів зазначено, що зарахування коштів на рахунки є нікчемними правочинами. На момент проведення вищезазначених транзакцій ТОВ Інвестиційнорозрахунковий центр не мало в своєму розпорядженні достатньої кількості залишку власних коштів для проведення розрахунків за вказаними договорами. Набуття Товариством у розпорядження коштів Банку здійснено на підставі нікчемних договорів в порушення вимог діючого законодавства України та всупереч прямої заборони Національного банку України на укладання такого роду договорів. Подальше здійснення будь-яких дій по розпорядженню коштами є нікчемними. Сума коштів має бути повернута Банку.

На підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року за №4/БТ Про віднесення ПАТ Банк Михайлівський до категорії неплатоспроможних, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 23 травня 2016 року №812 Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Михайлівський та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку.

За даними рішеннями розпочато процедуру виведення ПАТ Банк Михайлівський з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком з 23.05.2016 року до 22.07.2016 року включно.

Уповноваженою особою на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ Банк Михайлівський призначено ОСОБА_11.

Рішенням Правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016 року оголошено відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський.

На підставі Рішення НБУ № 124-рш виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів прийнятого Рішення № 1213 від 17.07.2016 року, відповідно до якого з 13.07.2016 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ Банк Михайлівський та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ Банк Михайлівський ОСОБА_11 строком на два роки з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року.

Рішенням № 1702 від 1 вересня 2016 року виконавча дирекція Фонду змінила Уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ Банк Михайлівський, на ОСОБА_7 з 5 вересня 2016 року.

Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №265 від 24.01.2017 року: відкликано повноваження ліквідатора ПАТ Банк Михайлівський ОСОБА_7 з 25.01.2017 року, делеговано ОСОБА_7 повноваження ліквідатора, визначені Законом, зокрема ст.ст.37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписанням всіх договорів, повязаних з реалізацією банківських активів банку, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку та повноважень визначених пп.4, 5, 6 та 8 ч.2 ст.37, п.4 ч.1 ст.48 Закону з 25.01.2017 року; призначено уповноваженою особою фонду на ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський ОСОБА_5 та делеговано йому з 25.01.2017 року повноваження ліквідатора Банку, визначені пп.4, 5, 6 та 8 ч.2 ст.37, п.4 ч.1 ст.48 Закону, а саме організація правової роботи, проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз діяльності Банку, представництво Банку в органах державної влади, в межах повноважень визначених цим рішенням.

З матеріалів справи вбачається, що для перевірки правочинів наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський ОСОБА_11 від 24.05.2016 року № 27/1 Про створення комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними створено комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлених правочинів (у тому числі договорів).

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський ОСОБА_11 Щодо діяльності комісії по перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними від 13.07.2016 року № 2 продовжено строк перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними протягом процедури ліквідації на строк 6 місяців з дня початку ліквідаційної процедури ПАТ Банк Михайлівський.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський ОСОБА_11 від 01.06.2016 року № 42/2 Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, Комісією по перевірці правочинів затверджено результати проведеної перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, викладені Комісією в Акті № 2 від 01.06.2016 року.

Згідно висновків Комісії встановлено, що виконуючи 19.05.2016 року платіжні документи ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр з перерахування коштів на рахунки 12 160 фізичних осіб у сумі 1 298 015 973,74 грн., Банк здійснив операції з порушенням вимог законодавства, що призвели до збільшення витрат, повязаних з виведенням банку з ринку, що є ознакою нікчемності правочину згідно положень п.п.7-9 ч.3 ст.38 Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

До цих правочинів відповідач відносить також правочини за участю позивачів, що підтверджено ним у наданих до суду письмових запереченнях та апеляційній скарзі.

З матеріалів справи вбачається, що з метою отримання свого вкладу за Договорами банківського рахунку позивачами були надіслані до Уповноваженої особи Фонду заяви з проханням включити їх до переліку вкладників Банку.

Листами № 14793, 14793/1 14794, 14794/1 від 19.09.2016 року, № 14791, 14791/1, 14792, 14792/1 від 19.09.2016 року, 12560,12560/1, 12561, 12561/1 від 21.09.2016 року позивачів повідомлено, що на момент проведення транзакції ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр не мало в своєму розпорядженні достатньої кількості залишку власних коштів для проведення розрахунків за договором № 980-027-000230695 від 28.04.2016 року, також у звязку з набуттям ТОВ у розпорядження коштів ПАТ Банк Михайлівський здійснено на підставі нікчемних договорів в порушення вимог діючого законодавства України. Крім того, зазначено, що на рахунок позивачів безпідставно зараховано кошти, що належать ПАТ Банк Михайлівський, а отже подальше здійснення дій щодо розпорядження коштами, що належать ПАТ Банк Михайлівський є нікчемними.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23.02.2012 року №4452-VI (далі по тексту - Закон № 4452).

Відповідно до п.15 ч.1 ст.2 Закону №4452 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) система гарантування вкладів фізичних осіб являє собою сукупність відносин, що регулюються цим Законом, субєктами яких є Фонд, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, банки та вкладники.

Згідно з п.4 ч.1 ст.2 Закону №4452 вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - субєктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

З огляду на приписи вищевикладеної норми, позивачі є вкладниками ПАТ Банк Михайлівський, оскільки вони уклали з Банком договори банківського рахунку.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №4452 Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.4 Закону №4452 основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, серед іншого, такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За приписами частини 1 статті 26 Закону №4452 Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону №4452 (в редакції чинній на момент початку процедури виведення ПАТ Банк Михайлівський з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації) вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивачі, будучи вкладниками ПАТ Банк Михайлівський, після прийняття Правлінням Національного банку України постанови Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський набули право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківських рахунків укладених з Публічним акціонерним товариством Банк Михайлівський, за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування.

Частиною 4 ст.26 Закону №4452 передбачено, що Фонд не відшкодовує кошти:

1) передані банку в довірче управління;

2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень;

3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на предявника;

4) розміщені на вклад у банку особою, яка є повязаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України Про банки і банківську діяльність, - протягом року до дня прийняття такого рішення);

5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України Про банки і банківську діяльність, - один рік до дня прийняття такого рішення);

6) розміщені на вклад власником істотної участі банку;

7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України Про банки і банківську діяльність, або мають інші фінансові привілеї від банку;

8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобовязання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобовязань;

9) за вкладами у філіях іноземних банків;

10) за вкладами у банківських металах;

11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

До матеріалів справи не надано доказів того, що кошти за вкладами позивачів підпадають під визначений перелік.

За правилами ч.ч.1-3 ст.27 Закону №4452 (в редакції чинній на момент початку процедури виведення ПАТ Банк Михайлівський з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації) Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України Про банки і банківську діяльність, - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Відповідно до ч.5 ст.27 Закону №4452 протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах Урядовий курєр або Голос України та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.27 Закону №4452 (в редакції чинній на момент відкликання банківської ліцензії ПАТ Банк Михайлівський та запровадження процедури ліквідації банку) Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність" , або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

З вищевикладених норм права колегія суддів прийшла до висновку, що з моменту отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський, відповідач був зобовязаний сформувати повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з зазначенням рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами, включивши до нього позивачів, як вкладників ПАТ Банк Михайлівський, та визначити суми, що підлягають відшкодуванню.

Згідно з ч.2 ст.38 Закону №4452 протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобовязаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина 3 статті 38 Закону №4452 визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобовязання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України Про банки і банківську діяльність;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, повязаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

За правилами статті 204 Цивільного кодексу України встановлена презумпція правомірності правочину, яка полягає у тому, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Загальне поняття недійсності правочину встановлено ст.215 Цивільного кодексу України, відповідно до змісту частин 2 та 3 якої недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до приписів ч.ч.1,2 ст.228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що Уповноважена особа Фонду наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення нікчемних, однак дане право не є абсолютним, а кореспондується з обовязком встановити перед прийняттям рішення обставин, з якими закон повязує нікчемність правочину. Тобто, саме по собі твердження про нікчемність правочинів є недостатнім для визнання їх такими, оскільки у даному випадку воно нівелюється протилежним твердженням вкладників про дійсність вкладів.

Відтак, якщо Уповноважена особа Фонду вважає правочин нікчемним, вона зобовязана навести відповідне обґрунтування з посиланням на передбачені ч.3 ст.38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб підстави визнання правочину нікчемним.

З матеріалів справи встановлено, що в обґрунтування твердження про нікчемність правочину з переказу ТОВ Інвестиціно-розрахунковий центр на розрахункові рахунки позивачів грошових коштів, став висновок відповідача про те, що на момент здійснення транзакції ТОВ Інвестиціно-розрахунковий центр не мало достатнього залишку власних коштів для проведення розрахунків за договорами, укладеними з позивачами.

На думку відповідача, вказане свідчить про безпідставне та в порушення вимог чинного законодавства України зарахування на рахунок ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_2 грошових коштів, що належать ПАТ Банк Михайлівський.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Пунктами 1.24, 1.30 статті 1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні визначено, що переказ коштів рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачу йому у готівковій формі; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

З наявних в матеріалах справи довідок про стан рахунків позивачів вбачається, що 19 травня 2016 року ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр зі свого рахунку №5802, який відкрито в ПАТ Банк Михайлівський, на рахунки позивачів №4301, №9701, №9801, відкриті в ПАТ Банк Михайлівський, здійснив перерахунок коштів з призначенням платежу: повернення коштів згідно з договорами «Суперкапітал», які укладались між позивачами та ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр, а також сплата процентів за цими договорам.

Таким чином, ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр 19 травня 2016 року відповідними платіжними дорученням зі свого розрахункового рахунку ініціювало переказ коштів на повернення позик та сплату процентів позивачам на підставі відповідних договорів, укладених між ними.

На підставі системного аналізу приписів статті 38 Закону №4452, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів), укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

Разом з тим, договора «Суперкапітал» були укладені між ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр та позивачами і відповідні транзакції були вчинені 19 травня 2016 року саме на умовах вказаних договорів.

ПАТ Банк Михайлівський, виконуючи розрахунковий документ ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр на переказ коштів на користь позивача, не набув прав на кошти, які переказувались, а тому ПАТ Банк Михайлівський не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань за договорами банківського рахунку перед клієнтами, в даному випадку перед позивачами, забезпечуючи рух коштів від ініціатора ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр до отримувачів переказу, тобто позивачів.

Також договір про обслуговування банком банківського рахунку передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень і строків їх подання до банку.

ПАТ Банк Михайлівський при проведенні розрахункових операцій зазначених фактів не було встановлено, а отже операції по перерахунку коштів були правомірними та відповідали діючому законодавству України.

Також, за умовами договорів «Суперкапітал», які були укладені між ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр та позивачами, передбачена можливість дострокового повернення коштів.

Слід зазначити, що відповідно до п.7.17 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу (затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 за №346 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 вересня 2012 р. за №1590/21902, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) Національний банк, якщо банк не забезпечив виконання рішення Національного банку щодо обмеження, зупинення чи припинення окремих видів здійснюваних банком операцій, здійснення яких рішенням Національного банку зупинено, обмежено чи припинено, або не виправив виявлені в його діяльності порушення, не припинив здійснення ризикової діяльності в установлений строк чи в діяльності банку установлено новий факт здійснення ризикової діяльності відповідно до пункту 3.3 глави 3 розділу I цього Положення в установлений строк, або недотримав умов обмеження/зупинення, може прийняти рішення про: - продовження строку дії заходу впливу у вигляді обмеження або зупинення операцій; - застосування до банку інших заходів впливу.

Таким чином, негативні наслідки при невиконанні банком рішень НБУ щодо обмеження чи припинення операцій настають саме для такого банку, а не для його клієнтів, тому позивач не може нести відповідальність за дії працівників фінансової установи.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський були відсутні підстави для визнання нікчемними транзакцій (операцій) щодо списання коштів з відкритого в банку розрахункового рахунку ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр на рахунки позивачів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Уповноваженою особою Фонду не доведено наявність правових підстав для не включення позивачів до переліку вкладників ПАТ Банк Михайлівський, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність відповідача суперечить приписам чинного законодавства та є протиправною.

Враховуючи встановлені у справі обставини та наведені норми права, беручи до уваги не підтвердження висновків відповідача щодо нікчемності укладених позивачами правочинів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що з метою повного та всебічного захисту порушених прав позивачів є необхідність визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський від 01.06.2016 року № 42/2 в частині затвердження результатів перевірки правочинів та застосування наслідків нікчемності щодо ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_2

Щодо позовних вимог про зобовязання відповідача включити позивачів ОСОБА_8 із сумою 20000,00 грн., ОСОБА_9 із сумою 36000,00 грн., ОСОБА_10 із сумою 20500,00 грн. до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві Банк Михайлівський за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивачів для внесення даних до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський, які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 Розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 9 серпня 2012 року №14 (далі Положення №14), в редакції чинній з 05.07.2016 року, Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення; 3) переліки: рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України Про банки і банківську діяльність, або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

Перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (далі - Перелік), формується за структурою, визначеною додатком 4 до цього Положення, та не включає інформацію про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунки вкладника, які раніше не були включені до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку.

Згідно із пунктами 2, 3, 5 Розділу ІІІ цього Положення Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду. Загальний реєстр складається на паперових носіях та в електронному вигляді. Загальний реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується директором-розпорядником або заступником директора-розпорядника та засвідчується відбитком печатки Фонду. Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом. Фонд здійснює відшкодування коштів за вкладами відповідно до Загального реєстру за частинами Загального реєстру.

Таким чином, вірними є висновки суду першої інстанції про наявність підстав для зобов'язання відповідача включити позивачів ОСОБА_8 із сумою 20000,00 грн., ОСОБА_9 із сумою 36000,00 грн., ОСОБА_10 із сумою 20500,00 грн. до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві Банк Михайлівський за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивачів для внесення даних позивачів до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський, які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України вадміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як субєктом владних повноважень, належним чином не доведено правомірність своєї бездіяльності щодо не включення повної інформації до списку (переліку) рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно гарантованої суми належної до виплати позивачам, а також не доведено нікчемність договорів, укладених між позивачами та ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент прийняття спірних рішень суду першої інстанції) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачами було сплачено судовий збір ОСОБА_8 у розмірі 640,00 грн. згідно квитанції від 13.07.2017 року № 0.0.804951186.1, ОСОБА_12 у розмірі 640,00 грн. згідно квитанції від 13.07.2017 року №0.0.804636793.1, ОСОБА_2 у розмірі 240,00 грн., сплачені згідно квитанції від 13.07.2017 року №0.0.804633781.1, у розмірі 400,00 грн., сплачені згідно квитанції від 20.02.2017 року №0.0.710285955.1, у розмірі 1920,00 грн., сплачені згідно квитанції від 12.09.2017 року №0.0.846341308.1.

Оскільки, що за поданий позивачами позов немайнового характеру ними сплачено судовий збір у розмірі 1920,00 грн. (640,00*3) грн. та при поданні заяви про уточнення позовних вимог від 12.09.2017 року сплачено судовий збір у розмірі 1920,00 грн. згідно квитанції від 12.09.2017 року № 0.0.846341308.1 всього у сумі 3840,00 грн., то суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що документально підтверджені судові витрати у розмірі 3840,00 грн. підлягають стягненню на користь позивачів за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки стороною у справі виступала його посадова особа.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування рішень суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 272, 286, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року та додаткову постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року у справі №804/1349/17 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 23 січня 2018 року, в повному обсязі постанова складена 02 лютого 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_13 ОСОБА_1

Судді Н.А.Олефіренко

ОСОБА_14