Справа № 813/6027/15
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/11450/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Шинкар Т.І., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

представника позивача: Ломаги Ю.Т.,

представника відповідача: Дорош А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Галицької об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2015 року, головуючий суддя - Сидор Н.Т., ухвалена о 10:34:28 год. у м. Львові, повний текст якої складено та підписано 29.12.2015 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська тютюнова фабрика» до Галицької об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 року позивач - ТзОВ «Львівська тютюнова фабрика» звернулося в суд з позовом до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.10.2015 року №.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що позивач не погоджується із висновками контролюючого органу, викладеними в акті перевірки, зазначаючи, що підприємством не допущено порушень податкового законодавства під час господарських операцій з контрагентами, які мали реальний характер та підтверджені первинними документами бухгалтерського обліку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення, прийняте Державною податковою інспекцією у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 30.10.2015 року №.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області оскаржила її в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що надані позивачем первинні документи хоча й відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте не відображають реального руху ТМЦ між позивачем та його контрагентами та є недостовірними, відтак суд першої інстанції помилково дійшов висновку про реальність таких операцій, оскільки ретельно не перевірив доводів податкового органу.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав свою апеляційну скаргу, вважає оскаржену постанову суду незаконною та протиправною та повністю підтримав доводи, зазначені у своїй апеляційній скарзі.

Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржену постанову суду законною та обґрунтованою та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до статті 52 КАС України здійснено заміну відповідача на правонаступника - Галицьку об»єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Державною податковою інспекцією у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області проведено планову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська тютюнова фабрика» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль, за дотриманням якого покладений на органи державної фіскальної служби в період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року та за результатами перевірки складено акт №929/13-50-22-02-13/36929539 від 16.10.2015 року.

Проведеною перевіркою встановлено порушення п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2756-VI внаслідок чого занижено податок на додану вартість всього на суму 9 076 859 грн.

За результатами розгляду акту перевірки ДПІ у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» № про збільшення суми грошового зобов»язання з податку на додану вартість в розмірі 9 076 859 грн.

З акта перевірки видно, що підставою для прийняття податкового повідомлення- рішення № від 30.10.2015 року були висновки, викладені у акті від 16.10.2015 року про результати планової виїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року про:

- заниження податкового зобов»язання з податку на додану вартість у 2014 році за наслідками операцій з контрагентом (ТОВ «ЕКОДИТ») із реалізації товарно-матеріальних цінностей (ацетатного джгута, гліцерину, сигаретного паперу, ацетатних фільтрів, фольги алюмінієвої) з огляду на відсутність даного контрагента за юридичною адресою та неможливості проведення документальної позапланової перевірки, а також аналізу бази даних «Єдиний реєстр податкових накладних» відсутність реалізації ТОВ «ЕКОДИТ» таких товарно-матеріальних цінностей як ацетатного джгута, гліцерину, сигаретного паперу, ацетатних фільтрів, фольги алюмінієвої та Балансу (Форми-1) за 2014 рік про залишки ТМЦ на 31.12.2014 року в розмірі 100 тис. грн.;

- заниження податкового зобов»язання з податку на вартість у 2014 році за наслідками операцій з контрагентом (ТОВ «ДІСЛАВ») із реалізації (поліпропілену) з огляду на відсутність даного контрагента за находженням та неможливості проведення зустрічної перевірки, а також бази даних «Єдиний реєстр податкових накладних» про відсутність реалізації «ДІСЛАВ» таких товарно-матеріальних цінностей як поліпропілену, неможливістю скласти товарний баланс щодо придбаних та реалізованих товарів ТОВ «ДІСЛАВ» та аналізом Балансу (Форми-1) за 2014 р про залишки ТМЦ на 31.12.2014 року в розмірі 100 тис. грн.;

- заниження податкового зобов»язання з податку на додану вартість у 2014 році за наслідками операцій з контрагентом (ТОВ «Компанія Лакшері Кепітал») із реалізації товарно-матеріальних цінностей (поліпропілену, соусів CASING (В2), ТОР FLAVOR (В2), фольги алюмінієвої) з огляду на відсутність даного контрагента за місцезнаходженням та неможливості проведення зустрічної перевірки, а також аналізу даних згідно підсистем АІС «Податковий блок», АІС «Перегляд результатів співставлення», «Архів електронної звітності» про відсутність реалізації ТОВ «Компанія Лакшері Кепітал» таких товарно-матеріальних цінностей як поліпропілену, соусів CASING (В2), TOP FLAVOR (В2), фольги алюмінієвої, неможливістю підтвердити реальність господарських операцій ТОВ «Компанія Лакшері Кепітал» з іншими платниками податків, відсутністю об»єктів оподаткування податком на додану вартість та податком на прибуток у період з грудня 2012 року по лютий 2015 року та Балансу (Форми-1) за 2014 рік про залишки ТМЦ на 31.12.2014 року в розмірі 100 тис. грн.;

- заниження податкового зобов»язання з податку на додану вартість у 2014 році за наслідками операцій з контрагентом (ТОВ «Спецторг-Трейд») із реалізації товарно-матеріальних цінностей (ацетатного джгута) з огляду на відсутність даного контрагента за місцезнаходженням та неможливості проведення зустрічної перевірки, а також аналізу бази даних «Єдиний реєстр податкових накладних» про відсутність реалізації ТОВ «Спецторг-Трейд» таких товарно-матеріальних цінностей як ацетатного джгута, та неможливістю встановити наявність чи відсутність товарно-матеріальних цінностей в підприємства ТОВ «Спецторг-Трейд» в зв»язку з неподанням звітності Баланс (Форми-1) за 2014 рік.

Вище перелічені операції з реалізації товарно-матеріальних цінностей вищевказаним контрагентам відображені в бухгалтерському та податковому обліку ТОВ «Львівська тютюнова фабрика», про що свідчать складені та зареєстровані в «Єдиному реєстрі податкових накладних» податкові накладні, товарні накладні, товарно-транспортні накладні, які надано до перевірки та які зазначено в матеріалах акту перевірки.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що всі податкові накладні виписані позивачем ТзОВ «Екодит», ТзОВ «Діслав», ТзОВ «Компанія Лакшері Кепітал», ТзОВ «Спецторг-Трейд» оформлені у відповідності до вимог п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України і містять необхідні реквізити, передбачені Податковим кодексом України, а позивач не може нести відповідальність за дії ТзОВ «Екодит», ТзОВ «Діслав», ТзОВ «Компанія Лакшері Кепітал», ТзОВ «Спецторг-Трейд», які придбали у позивача товар, як і контролювати куди у подальшому проданий товар використаний.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов»язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов»язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Для цілей оподаткування платники податків зобов»язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов»язаних з визначенням об»єктів оподаткування та/або податкових зобов»язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов»язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (абз. 1 п. 44.1 ст. 44 ПК).

Відповідно до п. 180.1 ст. 180 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платником податку є:

1) будь-яка особа, що провадить господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу;

2) будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку;

3) будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України, а також:

- особа, на яку покладається дотримання вимог митних режимів, які передбачають повне або часткове умовне звільнення від оподаткування, у разі порушення таких митних режимів, встановлених митним законодавством;

- особа, яка використовує, у тому числі при ввезенні товарів на митну територію України, податкову пільгу не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із цим Кодексом, а також будь-які інші особи, що використовують податкову пільгу, яку для них не призначено.

Датою виникнення податкових зобов»язань з постачання товарів/послуг відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У відповідності до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна має містити: порядковий номер податкової накладної; дату її виписування, назву юридичної особи або прізвище, ім»я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об»єм); повну назву отримувача; ціну продажу без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Виходячи з вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХІV обґрунтування відображення господарських операцій в податковому обліку здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку.

Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно - правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб»єктів господарської діяльності, які зобов»язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов»язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, згідно з вимогами п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Враховуючи наведене, слід зробити висновок, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, тобто достовірні первинні документи. Для з»ясування обставин реальності вчинення господарської операції належить ретельно перевіряти доводи податкових органів про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або підтверджені іншими доказами.

Відтак, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Матеріалами справи підтверджується, що між позивачем та товариством з обмеженою відповідальність «Діслав» (покупець) укладено договір купівлі - продажу №2 від 02.10.2014 року (т. 1, а.с. 95), відповідно до умов якого позивач у жовтні 2014 року продав ТзОВ «Діслав» поліпропілен на суму 1 367 510,40 грн. (227 918,4 грн. - ПДВ), що підтверджується товарно-транспортною накладною №131 від 17.10.2014 року (т. 1, а.с. 99) та №132 від 20.10.2014 року (т. 1, а.с. 102).

Транспортування проданого позивачем товару підтверджується долученими до справи товарно-транспортними накладними №31914 від 17.10.2014 року (т. 1, а.с. 100-101) та №32114 від 20.10.2014 року (т. 1 а.с. 103-104).

Оплату за проданий товар позивач отримав повністю на рахунок у банку, що підтверджується долученою до справи копією банківської виписки (т. 2 а.с. 67-72).

Між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальність «Екодит» (покупець) укладено договір купівлі - продажу №17 від 17.04.2014 року (т. 1 а.с. 96), відповідно до умов якого позивач продав ТзОВ «Екодит» у квітні-липні 2014 року ацетатний джгут, ацетатні фільтри, сигаретний папір, гліцерин та алюмінієву фольгу на загальну суму 31 093 419 грн. (ПДВ - 6 218 684 грн.), що підтверджується товарно-транспортною накладною №63 від 22.04.2014 року (т. 1 а.с. 151), №64 від 23.04.2014 року (т. 1, а.с. 154), №65 від 25.04.2014 року (т. 1, а.с. 157), №66 від 28.04.2014 року (т. 1, а.с. 160), №67 від 05.05.2014 року (т. 1, а.с. 163), №68 від 06.05.2014 року (т. 1, а.с. 166), №69 від 06.05.2014 року (т. 1, а.с. 169), №70 від 08.05.2014 року (т. 1, а.с. 172), №72 від 12.05.2014 року (т. 1, а.с. 175), №73 від 14.05.2014 року (т. 1, а.с. 178), №74 від 16.05.2014 року (т. 1, а.с. 181), №80 від 20.05.2014 року (т. 1, а.с. 184), №83 від 23.05.2014 року (т. 1, а.с. 187), №86 від 27.05.2014 року (т. 1, а.с. 190), №87 від 02.06.2014 року (т. 1, а.с. 193), №88 від 03.06.2014 року (т. 1, а.с. 196), №89 від 03.06.2014 року (т. 1, а.с. 199), №90 від 04.06.2014 року (т. 1, а.с. 207), №92 від 06.06.2014 року (т. 1, а.с. 205), №93 від 10.06.2014 року (т. 1, а.с. 208), №94 від 12.06.2014 року (т. 1, а.с. 211), №95 від 13.06.2014 року (т. 1, а.с. 214), №98 від 17.06.2014 року (т. 1, а.с. 217), №101 від 18.06.2014 року (т. 1, а.с. 220), №107 від 23.06.2014 року (т. 1, а.с. 223), №108 від 24.06.2014 року (т. 1, а.с. 226), №109 від 24.06.2014 року (т. 1, а.с. 229), №111 від 15.07.2014 року (т. 1, а.с. 232), №112 від 28.07.2014 року (т. 1, а.с. 235), №113 від 29.07.2014 року (т. 1, а.с. 238), №114 від 30.07.2014 року (т. 1, а.с. 241).

Транспортування проданого позивачем товару підтверджується долученими до справи товарно-транспортними накладними №4114 від 22.04.2014р. (т. 1, а.с. 152-153), №32114 від 20.10.2014 року (т. 1, а.с. 103-104), №4214 від 23.04.2014 року (т. 1, а.с. 155-156),№4414 від 25.04.2014 року (т. 1, а.с. 158-159),, №5014 від 28.04.2014 року (т. 1, а.с. 161-162), №5314 від 05.05.2014 року (т. 1, а.с. 164-165), №5414 від 06.05.2014 року (т. 1, а.с. 167-168),№5514 від 06.05.2014 року (т. 1, а.с. 170-171), №5714 від 08.05.2014 року (т. 1, а.с. 173-174), №5914 від 12.05.2014 року (т. 1, а.с. 176-177), №6114 від 14.05.2014 року (т. 1, а.с. 179-180), №6314 від 16.05.2014 року (т. 1, а.с. 182-183), №6714 від 20.05.2014 року (т. 1, а.с. 185-186), №6914 від 23.05.2014 року (т. 1, а.с. 188-189), №7214 від 27.05.2014 року (т. 1, а.с. 191-192), №7714 від 02.06.2014 року (т. 1, а.с. 194-195), №7814 від 03.06.2014 року (т. 1, а.с. 197-198), №7914 від 03.06.2014 року (т. 1, а.с. 200-201), №8014 від 04.06.2014 року (т. 1, а.с. 203-204), №8214 від 06.06.2014 року (т. 1, а.с. 206-207), №8514 від 10.06.2014 року (т. 1, а.с. 209-210), №8614 від 12.06.2014 року (т. 1, а.с. 212-213), №8714 від 13.06.2014 року (т. 1, а.с. 215-216), №8914 від 17.06.2014 року (т. 1, а.с. 218-219), №9014 від 18.06.2014 року (т. 1, а.с. 221-222), №9614 від 23.06.2014 року (т. 1, а.с. 224-225), №9714 від 24.06.2014 року (т. 1, а.с. 227-228), №9814 від 24.06.2014 року (т. 1, а.с. 230-231), №10114 від 15.07.2014 року (т. 1, а.с. 233-234), №11214 від 28.07.2014 року (т. 1, а.с. 236-237), №11314 від 29.07.2014 року (т. 1, а.с. 239-240), №11514 від 30.07.2014 року (т. 1, а.с. 242-243),

Оплату за проданий товар позивач отримав повністю на рахунок у банку, що підтверджується долученою до справи копією банківської виписки (т. 1 а.с. 245-249, т.2 а.с. 1-50).

Між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальність «Спецторг-Трейд» (покупець) укладено договір купівлі - продажу №11 від 11.03.2014 року (т. 1, а.с. 97), відповідно до умов якого позивач у березні-квітні 2014 року продав ТзОВ «Спецторг-Трейд» ацетатний джгут на суму 9 398 803 грн. (1 566 467,16 грн. - ПДВ), що підтверджується товарно-транспортною накладною №27 від 11.03.2014 року (т. 1, а.с. 105), №28 від 12.03.2014 року (т. 1, а.с. 108), №45 від 01.04.2014 року (т. 1, а.с. 111), №50 від 02.04.2014 року (т. 1, а.с. 114), №51 від 04.04.2014 року (т. 1, а.с. 117), №62 від 15.04.2014 року (т. 1, а.с. 120), №53 від 15.04.2014 року, (т. 1, а.с. 123).

Транспортування проданого позивачем товару підтверджується долученими до справи товарно-транспортними накладними №114 від 11.03.2014 року (т. 1, а.с. 106-107), №1214 від 12.03.2014 року (т. 1, а.с. 109-110), №2514 від 01.04.2014 року (т. 1, а.с. 112-113), №2614 від 02.04.2014 року (т. 1, а.с. 115-116), №2814 від 04.04.2014 року (т. 1, а.с. 118-119), №3414 від 15.04.2014 року (т. 1, а.с. 121-122), №3314 від 15.04.2014 року (т. 1, а.с. 124-125).

Оплату за проданий товар позивач отримав повністю на рахунок у банку, що підтверджується долученою до справи копією банківської виписки (т. 2 а.с. 73-86).

Також між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальність «Компанія Лакшері Кепітал» (покупець) укладено договір купівлі - продажу №2 від 02.10.2014 року (т. 1 а.с. 98), відповідно до умов якого позивач у жовтні 2014 року продав ТзОВ «Компанія Лакшері Кепітал» алюмінієву фольгу, пропілен та інший товар на суму 7775500,8 грн. (ПДВ - 1 295 916,80 грн.), що підтверджується товарно-транспортною накладною №134 від 23.10.2014 року (т. 1, а.с. 126), №133 від 21.10.2014 року (т. 1, а.с. 129), №129 від 16.10.2014 року (т. 1, а.с. 132), №130 від 16.10.2014 року (т. 1, а.с. 133), №127 від 15.10.2014 року (т. 1, а.с. 136), №128 від 15.10.2014 року (т. 1, а.с. 137), №124 від 10.10.2014 року (т. 1, а.с. 140), №125 від 10.10.2014 року (т. 1, а.с. 141), №126 від 10.10.2014 року (т. 1, а.с. 142), №120 від 09.10.2014 року (т. 1, а.с. 145), №119 від 07.10.2014 року (т. 1, а.с. 148).

Транспортування проданого позивачем товару підтверджується долученими до справи товарно-транспортними накладними №32714 від 23.10.2014 року (т. 1, а.с. 127-128), №32514 від 23.10.2014 року (т. 1, а.с. 130-131), №31814 від 16.10.2014 року (т. 1, а.с. 134-135), №31714 від 15.10.2014 року (т. 1, а.с. 138-139), №31514 від 10.10.2014 року (т. 1, а.с. 143-144), №31414 від 09.10.2014 року (т. 1, а.с. 146-147), №31214 від 07.10.2014 року (т. 1, а.с. 149-150).

Оплату за проданий товар позивач отримав повністю на рахунок у банку, що підтверджується долученою до справи копією банківської виписки (т.2 а.с. 51-66).

Вищезазначені господарські операції позивача з продажу товару ТзОВ «Екодит», ТзОВ «Діслав», ТзОВ «Компанія Лакшері Кепітал», ТзОВ «Спецторг-Трейд» відображені у бухгалтерському обліку, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361.02 (т. 1, а.с. 244).

Судом встановлено, що на час здійснення позивачем господарських операцій з ТзОВ «Екодит», ТзОВ «Діслав», ТзОВ «Компанія Лакшері Кепітал», ТзОВ «Спецторг-Трейд» юридичною адресою була адреса м. Львів, вул. Любінська, 168, яка зазначена у первинних документах та товарно-транспортних накладних (т. 3 а.с. 12-17).

Згідно з Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов»язкові реквізити, як: назва підприємства, установи, від імені яких складено документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам.

Отже, для надання первинним документам юридичної сили і доказовості, вони повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином, долучені позивачем документи підтверджують наявність спеціальної податкової правосуб»єктності учасників господарських операцій, зв»язок між фактом надання послуг (поставок товару) і господарською діяльністю позивача, а відтак, обґрунтованість реалізації товарно-матеріальних цінностей за наслідкам операцій з контрагентами ТзОВ «Екодит», ТзОВ «Діслав», ТзОВ «Компанія Лакшері Кепітал», ТзОВ «Спецторг-Трейд», а також формування позивачем податкового зобов»язання з податку на додану вартість.

Крім цього, безпідставними є покликання апелянта в судовому засіданні про вирок Баришівського районного суду Київської області від 23.11.2016 року щодо визнання винною у вчиненні кримінального правопорушення директора ТОВ «Екодит», як одного із контрагентів позивача, оскільки даним вироком встановлено відсутність вини в інкримінованому їй злочинному діянні, а саме у пособництві фіктивного підприємництва.

У відповідності до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов»язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так у ч. 6 ст. 78 КАС України мова йде про преюдиційний характер вироків судів у кримінальних справах або постанов судів у справах про адміністративні правопорушення.

Зазначені акти судів мають обов`язковий характер при розгляді спору адміністративним судом лише в частині питань про те, чи мало місце діяння та чи вчинено воно особою, правові наслідки дій чи бездіяльності якого розглядають в ході адміністративного судочинства.

Таким чином, преюдиційними обставинами в розумінні ч. 6 ст. 78 КАС України є факти, наведенні у вироку або постанові про адміністративне правопорушення щодо часу, місця і об»єктивного характеру відповідного діяння.

При цьому всі інші обставини, що містяться у вироку або постанові про адміністративні правопорушення, можуть лише прийматися до відома, оцінюватися і враховуватися судом за його власним бажанням.

Крім цього, зазначеним вироком не доведено вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 205 КК України.

Також слід наголосити, що платник не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов»язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника податків додаткового обов»язку з контролю за дотриманням його контрагентами правил оподаткування, а тому підприємство позивача не зобов»язане володіти інформацією відносно виконання контрагентом його податкових зобов»язань.

Виходячи з вищенаведеного, що не спростовано податковим органом, долучені позивачем документи мають усі необхідні реквізити та відомості та відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та підпункту 2.4 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704, і в суду немає підстав ставити під сумнів їх достовірність, через що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Галицької об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2015 року у справі №813/6027/15 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді Т. І. Шинкар
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 08.02.2018 року.