Справа № 357/14926/17
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні залі суду № 4 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта ОСОБА_2, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 08.12.2017 року звернувся до суду з даним позовом та просив в судовому порядку поновити йому пропущений з поважної причини строк на оскарження постанови серії БР №555644 від 26.09.2017 року винесену інспектором поліції Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, лейтенантом ОСОБА_2 про накладення на нього адміністративного стягнення, визнати дії інспектора поліції Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, лейтенанта ОСОБА_2, що полягають у накладенні на мене безпідставно адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 грн. неправомірними, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР №555644 від 26.09.2017 року винесену інспектором поліції Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, лейтенантом ОСОБА_2 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Викладаючи обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначив, що 29 листопада 2017 року він поштовим листом отримав постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 555644 від 26.09.2017 року, про те, що ніби то він, ОСОБА_1, керував автомобілем «SUZUKI» не маючи при собі посвідчення водія, чим порушив п.2.1.а ПДР та допустив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Згідно цієї постанови на нього накладено адміністративний штраф в сумі 425 грн. При цьому в п.4 даної постанови вказано реквізити його посвідчення водія: «серія КХА №137527 видане 08.04.1999 року РЕП ДАІ Біла Церква». В п. 10 даної постанови в графі «копію постанови мною отримано» від його імені зроблено підпис сторонньою особою. Дана постанова сфальшована, а підпис від його імені підроблений, тому дії Інспектора поліції Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, лейтенанта ОСОБА_2, він вважає неправомірними. Зданою постановою він не згоден і вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, під час перевірки документів, автомобілем фактично не керував і правил дорожнього руху не порушував. 26 вересня 2017 року близько 23-ї години він заїхав у двір свого приватного будинку №38 по вул. Січневий прорив у м. Біла Церква, вийшов з автомобіля і підійшов до воріт, щоб їх зачинити, в цей час біля воріт зупинився поліцейський, та попросив показати документи на автомобіль, однак вони були в салоні автомобіля і йому потрібно було за ними сходити, однак, між ним і поліцейським виникла словесна перепалка, проте, щоб уникнути конфлікту він приніс свої документи. Поліцейський з ними ознайомився, однак про те, що має намір скласти постанову його не повідомив. Тому, про існування постанови він вперше дізнався 28.11.2017 року, отримавши поштового листа. За таких обставин, в його діях відсутній склад адміністративного проступку, адже особа, яка перебуває за межами ТЗ, тим більше, яка ходить по дворі свого приватного домоволодіння, в цей час не являється водієм і не зобов'язана мати при собі документи зазначені в п.2.1 ПДР.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідач інспектор поліції Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області лейтенант ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду не подав.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

26.09.2017 року о 23 год. 30 хв. інспектором поліції Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області лейтенантом ОСОБА_2, щодо гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, було винесено постанову серії БР №555644, про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі425,00 грн. за порушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої водій (позивач) 26.09.2017 року о 23 год. 30 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Січневий прорив в м. Біла Церква, не маючи при собі відповідних документів, а саме посвідчення водія, чим порушив п.2.14 Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою позивача піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., що підтверджується копією постанови ( а.с. 4, 16).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258 Кодексу та словосполучення «за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 Кодексу мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У цьому рішенні зазначено, зокрема, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно територіальним устроєм України.

Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже, винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед іншого, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. А розгляд справ про адміністративні правопорушення за місцем вчинення правопорушення в контексті частини першої статті 276 КУпАП необхідно розуміти як розгляд справ за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, юрисдикція якого поширюється на відповідну адміністративно територіальну одиницю.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 258 КУпАП працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч. 1, ч.2статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Згідно з ч. 3 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 6 листопада 2015 року № 1376 якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3КУпАП.

Оскаржувана постанова судом перевірялась на предмет дотримання субєктом владних повноважень принципів правомірної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо.

Судом встановлено, що при винесенні постанови щодо позивача службовою особою не було складено протокол про адміністративне правопорушення із залученням свідків та поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто при винесенні постанови не були виконані зазначені вище вимоги КУпАП.

Як вбачається з копії оскаржуваної постанови, вона була винесена щодо правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП у не в автоматичному режимі, у відсутності позивача, адже в ній не міститься його підпису у п. 10 «копію постанови отримано», та зазначено, що дана постанова направлена рекомендованим листом з вих. номером 19146 від 13.10.2107 року. Також, слід зазначити, що в оскаржуваній постанові містяться дані про водійське посвідчення позивача, а саме КХА № 137527 від 08.04.1999 року видані РЕП ДАІ м. Біла Церква, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6,16), при цьому дана постанова винесена з приводу правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Також, маючи, перед прийняттям оскаржуваної постанови заперечення позивача щодо обставин спірного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, у не в автоматичному режимі, субєкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, скласти протокол про адміністративне правопорушення, зібрати докази, які б підтверджували порушення правил дорожнього руху та спростовували свідчення позивача, однак такі докази відповідачем суду не надано. За таких обставин вважати доведеним факт правопорушення суд не вбачає.

Позивачем обґрунтовано позовні вимоги з посиланням на докази у спосіб та у порядку визначеному законом щодо неправомірно винесеної постанови по справі про адміністративне правопорушення, однак, належних та допустимих доказів щодо визнання дій інспектора поліції ОСОБА_2 неправомірними, стосовно фальшування оскаржуваної постанови, шляхом підроблення підпису ОСОБА_1, в графі п 10 «копію постанови отримано», позивачем не надано.

Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України суд розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судове засідання відповідач не зявився, не виконав вимог суду щодо подання матеріалів адміністративної справи на підставі яких позивача було притягнено до адміністративної відповідальності. Крім того, не надано до суду належних та допустимих доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримав оскаржувану постанову 29.11.2017 року, що підтверджується штемпелем на поштовому конверті (а.с. 5), а з позовом звернувся 08.12.2017 року, тобто в межах строку звернення до суду з позовом про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, у звязку з цим суд вважає за можливе поновити позивачу строк звернення до суду з позовом до інспектора поліції Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта ОСОБА_2, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення, адже постанова щодо ОСОБА_3 винесена на припущеннях та не ґрунтується на зібраних у справі доказах, а тому вона є такою, що прийнята не у спосіб передбачений Конституцією та законами України, упереджено, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є неправомірною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 72, 74, 75, 77, 205, 241, 242, 244, 246, 250, 255, 286, 295, 297 КАС України, ст. 7, 33, ч.1 ст.126, 245, 251, 252, 256, 258, 268, 276, 280, 283, 288, 289, 293 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовом до інспектора поліції Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта ОСОБА_2, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 555644 від 26.09.2017 року якою ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення.

Суддя ОСОБА_4