Справа № 529/37/18
Суддя: Гвоздик А. Є.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 529/37/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року Диканський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Гвоздика А. Є.,

при секретарі Скрипник Р. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до капітана поліції Полтавської СГПП № 3 Дряниці Миколи Юрійовича про оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2018 року капітаном Полтавського СГПП №3 Дряницею М.Ю. /далі - відповідач/ винесена постанова серії БР № 096503, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного штрафу в сумі 425 грн., за порушення вимог п. 19.1 Правил дорожнього руху України - керування в темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар.

В своєму позові позивач посилається на те, що він керував належним йому транспортним засобом в темну пору доби, а тому ближнє світло фар було ввімкнено, оскільки в іншому випадку керувати автомобілем технічно та фізично неможливо. однак в м. Полтава, по вул. Зіньківській його було зупинено відповідачем по справі за порушення вимог п. 19.1 Правил дорожнього руху України. На підтвердження своїх слів відповідач по справі надав позивачеві відео з камери патрульного автомобіля. Переглянувши вказане відео останній побачив на ньому, що мимо патрульного автомобіля, який стояв обабіч дороги, збоку проїжджав автомобіль візуально схожий на його, однак номерного знаку, моделі авто та інших ідентифікуючих ознак видно не було, а тому достеменно стверджувати, що вказаний на відео автомобіль саме належний йому не може. До того ж, на автомобілі, який зображений на відео було ввімкнено ближнє світло фар.

Вказуючи на те, що відповідачем не було з'ясовано всіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, а в його діях відсутній склад правопорушення, тому складена останнім постанова підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач не з"явився, а до суду подав письмову заяву в якій вказав, що свої позовні вимоги він підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити з підстав зазначених в його позовній заяві. Також, позивач до суду надав письмове пояснення свідка ОСОБА_3,яка перебувала в автомобілі під час його зупинки працівниками патрульної поліції.

Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, у зв"язку з чим на підставі ч. 3 ст. 205 КАС України справу розглянуто у його відсутність.

Якшо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених ст. 205 КАС України, але всі учасники справи не з"явилися у судове засідання, хоча були належним чином повідомлені про дату,час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби слухати свідка чи експерта( ч. 9 ст. 205 КАС України).

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, вивчивши письмове пояснення свідка ОСОБА_3, суддя прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 11 січня 2018 року серії БР № 096503, винесеної віповідачем по справі, до позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 425 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Як вбачається з вказаної постановм, що позивач 11.01.2018 року близько 19 год. 15 хв. керував належним йому транспортним засобом СHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_1 з порушення вимог п. 19.1 Правил дорожнього руху України, тобто керував автомобілем в темну пору доби з вимкненим ближнім світлом фар.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов"язаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" у постанові, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Незважаючи на те, що згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також поясненнями свідків, висновки експерта, речові доказі що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, у вищезазначеній постанові відповідачем не зазначено будь-яких доказів на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не наведено оцінки доказів.

З дослідженої в судовому засіданні постанови про адміністративне правопорушення, складеної відповідачем по справі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, вбачається, що в графі "До постанови додається" міститься прочерк, тобто по даній справі відео - матеріал з фіксацією правопорушення вчиненого останнім відсутній.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов'язок доказування вини водія у вчиненні правопорушення у сфері дорожнього руху покладено на посадову особу, яка винесла постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З письмових показань свідка ОСОБА_3, які були надані позивачем до суду вбачається, що зазначений свідок того вечора перебувала в автомобілі, яким керував позивач по справі ОСОБА_1 в своєму письмовому поясненні свідок ОСОБА_3 зазначила, що на час зупинки працівниками поліції автомобіля позивача , близько 19 години 11 січня 2018 року, на вулиці був туман, в наслідок чого видимість була дуже поганою, вона достеменно знає, що останній керував автомобілем з ввімкнутими фарами, оскільки вона на це звернула увагу через погодні умови, а окрім цього, без такого керувати автомобілем за таких обставин неможливо.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні безперечні належні та допустимі докази того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

З наведеного вище вбачається, що надані позивачем докази підтверджують факт про відсутність в його діях порушень ПДР України.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги той факт, що відповідачем по справі відзиву на позов не подано, жодних доказів про вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП не надано, хоча обов'язок доказування вини останнього покладений на нього, тому суд приходить до висновку, що позов позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова про накладення адміністративного стягнення на нього скасуванню з подальшим закриттям справи про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 122 ч. 2, 247, 254, 268, 280, 283 КУпАП, ст.ст.2, 20, 72-74,77, 194, 243-246, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Скасувати постанову від 11 січня 2018 року, серії БР № 096503, винесену капітаном поліції Полтавської СГ ПП № 3 Дряницею Миколою Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Диканський районний суд Полтавської області протягом десяти з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: