Справа № 285/4244/17
Суддя: Михайловська А. В.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 285/4244/17
провадження у справі № 2-а/0285/23/18
РІШЕННЯ

Іменем України

14 лютого 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судового засідання - Ковальової З.С.,

сторони по справі: позивач ОСОБА_1,

відповідач інспектор СРПП Новоград-Волинського ВП капітан поліції ОСОБА_2,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Новоград-Волинського ВП капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

встановив:

21.11.2017 року ОСОБА_1 позивач по справі, звернувся до суду із позовом в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БР № 928330 від 07.10.2017 року, винесенуінспектором СРПП Новоград-Волинського ВП капітан поліції ОСОБА_2 відповідачем по справі, про застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП. Провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову вказує на те, що 07.10.2017 року відповідачем було винесено постанову згідно якої він близько 10 год. 50 хв. керуючи автомобілем ВАЗ 21103, номерний знак НОМЕР_1, рухався по автодорозі Васьковичі Шепетівка, поза межами населеного пункту, без ближнього світла фар або денних ходових вогнів. З даною постановою не погоджується, оскільки він рухався з увімкненим ближнім світлом, як того вимагає ПДР. Крім того, відповідачем не було складено протокол, а лише постанова, що є порушенням КУпАП. Разом з тим, вказує на те, що ч. 2 ст. 122 КУпАП не передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів за рух поза межами населеного пункту без ввімкнення ближнього світла фар.

Крім того, позивач просив поновити строк оскарження даної постанови по справі.

У судове засідання сторони не зявилися. У заяві до суду позивач просив справу розглянути у його відсутності, заявлені вимоги підтримав, які просив задовольнити. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що мається розписка у справі (а.с.18), про причини неявки не повідомив, відзиву (заперечень) на позовну заяву не надав, а тому суд, відповідно до вимог ст. 205 КАС України, рахує за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Оголосивши зміст позовних вимог, дослідивши письмові докази, які знаходяться у матеріалах справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний на підставі досліджених доказів з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Однак всупереч вказаним вимогам закону під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 поза увагою інспектора Сайко В.О. залишились обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 07.10.2017 року відповідачем по справі винесено постанову, якою застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн..

Із постанови слідує, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ-21103, номерний знак НОМЕР_1, 07.10.2017 року о 10 год. 50 хв. по автодорозі Васьковичі Шепетівка рухався поза межами населеного пункту без ближнього світла фар або денних ходових вогнів, чим порушив п. 9.8 ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КупАП (а.с.11).

Відповідно до п.9.1 (г) Правил дорожнього руху України попереджувальними сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби.

Згідно п.п. 9.8 Правил дорожнього руху України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку та інше.

Денні ходові вогні (ДХО), це зовнішні світлові прилади. З точки зору ПДР вони є попереджувальним сигналом. Вимоги до його ввімкнення містяться в розділі 9 ПДР «Попереджувальні сигнали», а не в розділі 19 ПДР «Користування зовнішніми світловими приладами».

Отже, користування зовнішніми освітлювальними приладами регулюється розділом 19 ПДР, а користування попереджувальними сигналами розділом 9 ПДР. Таким чином, за не ввімкнений за межами населеного пункту з 01 жовтня до 01 травня денний ходовий вогонь або ближнє світло настає відповідальність за ст. 125 КУпАП.

З огляду на це суд вважає, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП оскільки, як зазначено у постанові у справі про адміністративне правопорушення, останній під час зупинки інспектором вже рухався по авто дорозі, а в розумінні ч. 2 ст.122 КУпАП України, відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, що передбачено п.п. 9.2, 9.7 Правил дорожнього руху України.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З врахуванням викладеного суд вважає, що постанова підлягає скасуванню за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення не підтверджена належними доказами скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, суд враховує і те, що відповідачем не було надано доказів на підтвердження того, що порушення позивачем ПДР було зафіксовано в автоматичному режимі та не приймаються до уваги доводи позивача на предмет того, що відповідачем не були дотримані вимоги КУпАП на предмет того, що останнім не було складено протокол про адміністративне правопорушення перед винесенням постанови про накладення адміністративне стягнення, оскільки ч. 5 ст. 258 КУпАП вказує на те, щоякщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки позивач вживав заходи для захисту свого порушеного права, вчасно звернувся до суду з позовом про скасування постанови про застосування до нього адміністративного стягнення, однак позовна заява була повернута з підстав, незалежних від нього, для повного захисту суд рахує за необхідне поновити позивачу строк на її оскарження.

З урахуванням вище викладеного заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 5, 8 15, 77, 139, 241 246, 250, 251, 255, 286, 293, 295, 297, п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Новоград-Волинського ВП капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі задовольнити.

Поновити строк оскарження постанови у справі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР № 928330, винесену 07.10.2017 року інспектором СРПП Новоград-Волинського ВП капітаном поліції ОСОБА_2, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп..

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БР № 928330, винесену 07.10.2017 року інспектором СРПП Новоград-Волинського ВП капітаном поліції ОСОБА_2, про застосування до ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп..

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуюча: А.В.Михайловська