Справа № 159/3966/17
Суддя: Панасюк С. Л.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/3966/17
Провадження № 2-а/159/7/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Панасюка С.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Ковелі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Бориспіль ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який мотивує тим, що постановою від 11.10.2017 року, винесеної інспектором роти № 4 батальйону УПП в м. Бориспіль ОСОБА_2, його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.132-1 КпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гри. Як вбачається з вказаної постанови, суть правопорушення полягає в тому, що він 11.10.2017 року, о 19 год. 10 хв., керував автомобілем НОМЕР_1, на 80 км. а/д Київ - Харків та перевозив вантаж, габарити якого перевищують норму, а саме, ширина якого становить більше 2,60 м. без узгодження з Національною поліцією. Дії відповідача щодо винесення постанови про притягнення його до відповідальності вважає неправомірними, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною. Габарити вантажу, який він перевозив, перевищували габаритні обмеження менше, ніж на 7%, а тому, він здійснював рух при наявності погодження Державного агентства автомобільних доріг №7.2нг/9177 від 09.10.2017 року, уніфікованої митної квитанції МД-1 серії 20501Л № 0137937 від 09.10.2017 року, які підтверджують внесення плати за проїзд великогабаритних транспортних засобів. Тобто ним були виконані усі вимоги чинного законодавства щодо перевезення негабаритних вантажів.

Відповідач в судове засідання не з'явився.

Позов слід задовольнити повністю.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказує на відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст.132-1 КпАП.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м., за висотою від поверхні дороги 4 м., за довжиною 22 м., або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі виданого перевізникові Державтоінспекцією за наявності погодження з дорожніми, комунальними, залізничними та іншими підприємствами і організаціями дозволу, в якому визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Відповідно до ч.3 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Як вбачається з наданих позивачем копій документів, на день складення щодо нього вищевказаного протоколу, він мав погодження Державного агентства автомобільних доріг №7.2нг/9177 від 09.10.2017 року, уніфіковану митну квитанцію МД-1 серії 20501Л № 0137937 від 09.10.2017 року, про наявність яких позивач вказував відповідачу.

Наведені обставини не спростовані відповідачем, суду не представлено доказів в підтвердження обставин, викладених у постанові в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Заперечення, яке надійшло від відповідача, не спростовує доводи позивача, зокрема, його вказівку на норми, передбачені ч.3 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (щодо перевищення менше семи відсотків).

Сім відсотків від 2,6 м. складають 0,182 м., разом 2,782 м. Ширина габаритів транспортного засобу позивача складала 2,77 м., тобто, менше семи відсотків від габаритного обмеження.

Отже, позивач мав право рухатись дорогою у місці зупинки з тими документами, які у нього були, до адміністративної відповідальності він притягнутий неправомірно.

Керуючись ст.ст.9, 77, 90, 205, 244, 245, 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.287, 288, 289 КпАП України, на підставі ч.ч.1,2,3 ст.7 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Постанову серії БР № 018321 від 11 жовтня 2017 року інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Бориспіль ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КпАП визнати протиправною та скасувати її.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

ГОЛОВУЮЧИЙ ПАНАСЮК С.Л.