Справа № 263/1277/18
Суддя: Папаценко П. І.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/1277/18
Провадження №2-а/263/178/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області під головуванням судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу адміністративної юрисдикції за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Мітько В.А., Управління патрульної поліції в Донецькій областіДепартаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

5.02.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 26.01.2018 року серії ЕАА №274939 інспектора Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Мітько В.А. про накладення на нього адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. Згідно із зазначеною постановою, він 26.01.2018 року об 11 годині 28 хвилин за адресою: м.Маріуполь, пр.Будівельників, 123 керував автомобілем марки «ВАЗ21124» номерний знак НОМЕР_1, у якого тип, кількість зовнішніх світлових приладів не відповідає конструкції транспортного засобу, а саме переобладнані фари ближнього світла та протитуманні фари, чим порушив п.31.4.3. Правил дорожнього руху України - керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, за що інспектор поліції наклав на нього штраф у розмірі 340 грн. Із цією постановою він не згоден, оскільки вказаного в постанові правопорушення не скоював, вона є протиправною, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України. Якщо він керував автомобілем з несправними зовнішніми світловими приладами при денному освітленні, у нього відсутнє порушення п.31.4.3. Правил дорожнього руху України та адміністративна відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП. Постанова, що оскаржується, не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, винесена с порушенням вимог ст.ст.280,268КУпАП, за вимогами ст.256 КУпАП без складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він з самого початку не визнав своєї вини.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач Мітько В.А. та представник Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Голіков В.А. в судове засідання не з'явилися, надали суду відзив на адміністративний позов, в якому позов не визнали, просили розглянути справу за їх відсутності.На їх думку позов не підлягає задоволенню, оскільки обставини правопорушення підтверджуються наявним відеозаписом, зробленим нагрудним реєстратором. За п.31.4.3. ПДР України забороняється експлуатація транспортного засобу за наявності технічних несправностей і невідповідності, як кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх приладів вимогам конструкції транспортного засобу, враховуючи, що вони визначаються державними і міжнародними стандартами та Конвенцією «Про дорожній рух».

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи позицію сторін, дослідивши наявні в справі про адміністративне правопорушення матеріали, переглянувши відеозапис, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що 26.01.2018 року інспектор Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Мітько В.А. виніс постанову серії ЕАА №274939 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача ОСОБА_1, в якій зазначив, що ОСОБА_1 26.01.2018 року об 11 годині 28 хвилин за адресою: м.Маріуполь, пр.Будівельників, 123 керував автомобілем марки «ВАЗ21124» номерний знак НОМЕР_1, у якого тип, кількість зовнішніх світлових приладів не відповідає конструкції транспортного засобу, а саме переобладнані фари ближнього світла та протитуманні фари, чим порушив п.31.4.3. Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Відповідно до 31.4. Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

п. 31.4.3. Зовнішні світлові прилади:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п'ята статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853, затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що у разі вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення, протокол не складається .

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Тобто, наведеною нормою чітко визначено винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпосередньо на місці вчинення правопорушення.

Отже, посилання позивача на те, що працівником поліції протиправно не складався протокол про адміністративне правопорушення, що не дає підстав для складення постанови, - не відповідають нормам чинного законодавства, тому є необґрунтованими.

Також необхідно зазначити, що висновки Конституційного Суду України у рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, стосуються виключно випадків застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП. Крім того, норми КУпАП, зокрема, ст. 258 зазнали змін після вказаного рішення Конституційного Суду України, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції, законодавцем було розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення. Такі зміни не були визнані неконституційними у встановленому порядку.

З огляду на викладене, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР України (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

Стосовно суті прийнятої відповідачем постанови серії EАА №274939 від 26.01.2018 року по справі про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно із вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незабезпечення відповідачем виконання зазначених вимог призвело до того, що він не зміг при розгляді справи про адміністративне правопорушення повною мірою виконати вимоги і ст. 280 КУпАП щодо з'ясування обставин, які є обов'язковими для прийняття рішення.

Ці порушення з боку відповідача, на думку суду, є безперечними підставами для скасування оскарженого рішення посадової особи.

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису, який було додано відповідачем до письмових заперечень проти позову, вбачається, що позивач дійсно був зупинений відповідачем в межах м.Маріуполя Донецької області та звинувачений у порушенні вимог п. 31.4.3. ПДР України, на даному відео зафіксована фактично сама процедура притягнення позивачаБогданова А.С. до адміністративної відповідальності,яка відповідає вимогам КУпАП, будь-яких порушень з цього приводу не було допущено.

Разом з тим, інспектор поліції Мітько В.А. в постанові серії EАА №274939 зазначив порушення позивачем ОСОБА_1 п.31.4.3. Правил дорожнього руху України, не зазначивши який саме із підпунктів: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар;в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Судячи зі змісту постанови, «водій керував ТЗ, у якого тип, кількість зовнішніх світлових приладів не відповідає конструкції транспортного засобу, а саме переобладнані фари ближнього світла та протитуманні фари», отже,мова йде тільки про п.п.а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Пунктом 31.4. Правил дорожнього руху України передбачена заборона експлуатації транспортних засобів за наявності однієї з технічних несправностей або невідповідності таким вимогам, відповідно до п. 31.4.3. «Зовнішні світлові прилади», вони містять : а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар;в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Зі змісту п.п. а), п. 31.4.3. «Зовнішні світлові прилади»: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу, вбачається, що це вимога - не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу, а не одна з технічних несправностей.

Згідно диспозиції частини 1 статті 121 КУпАП адміністративна відповідальністьпередбачена за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Отже, у даному випадку стосовно зазначеного адміністративного правопорушення мова може йти тільки про переобладнаний транспортний засіб з порушенням відповідних правил, норм і стандартів - «тип, кількість зовнішніх світлових приладів не відповідає конструкції транспортного засобу, а саме переобладнані фари ближнього світла та протитуманні фари».

З огляду на наведене, є безпідставним посилання позивача на денне освітлення, як на підставу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, пов'язаного з керуванням водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби).

Між тим, інспектор поліції Мітько В.А. не довів вини позивача ОСОБА_1в переобладнанні на автомобілі фарближнього світла та протитуманних фар,оскільки не зазначив, які саме правила, норми, стандарти порушив позивач, відеозапис такі відомості не містить.

Позивач заперечує проти вказаних у постанові обставинах скоєння правопорушення.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, правомірність свого рішення не довели, а обставини, викладені у їх відзиві,не спростовують доводів позивача та наведених обставин.

На думку суду, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 121 КУпАП за порушення п.31.4.3. Правил дорожнього руху України.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Можемо зробити висновок про те, що вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз'ясненням поняття «виходу за межі позовних вимог», наданим Верховним Судом України у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до п.3 Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, отже, постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 26 січня 2018 року серії ЕАА №274939, підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно ст. 132 КАС судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 5-11, 77, 211, 217, 220, 229, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Мітько В.А., Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,від 26 січня 2018 року серії ЕАА №274939про притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1ст. 121 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Суддя: П.І. Папаценко