Справа № 715/22/18
Суддя: Цуркан В. В.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 715/22/18
Провадження № 2-а/715/5/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

Судді Цуркана В.В.

при секретарі судового засідання Майщук С.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі Глибоцького районного суду Чернівецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил. В обґрунтування вимог вказує, що 15 грудня 2017 року начальником Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_3 винесено постанову у справі про порушення № 2324/40800/17, якою його було визнано винним у вчиненні правопорушення митних правил. Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченогост.485 МК України. Вказує на те, що про час і місце складання протоколу про адміністративне правопорушення його не було повідомлено, і при складанні протоколу він не був присутній, що позбавило його права на захист, можливості надання доказів, пояснень, тощо. Про час і місце розгляду справи про порушення митних правил його не було повідомлено, при цьому вищевказаної постанови відповідачем були порушені вимоги ст.489 МК України, а саме не встановлені усі обставини, які підлягають з'ясуванню при розгляді справ про порушення митних правил, тобто залишилися без будь-якої уваги обставини відсутності у нього умислу на скоєння цього порушення, не встановлений розмір митних платежів. Відповідачем не обґрунтована вартість транспортного засобу. Просить визнати протиправною та скасувати постанову начальника Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_4 №2324/40800/17 від 15 грудня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 1096154,52 грн.

Відповідачем 24.01.2018 року на вказаний адміністративний позов був поданий відзив, в якому відповідач, заперечує проти вищевказаних позовних вимог та просить у задоволенні адміністративного позову відмовити

31 січня 2018 року позивач подав відповідь на відзив та просив відхилити відзив, а позовні вимоги задовольнити.

01 лютого 2018 року відповідачем були подані заперечення проти відповіді на відзив.

В суді позивач позов підтримав з підстав які викладені в адміністративному позові та в запереченні на відзив та просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення адміністративного позову з підстав, які викладені у відзиву та запереченні проти відповіді на відзив, при цьому вказував на те, що позивач є громадянином України, він проживає на території України, тому він мав статус громадянина-резидента, а тому згідно ч.3 ст.380 МК України мав право на тимчасове ввезення зазначеного транспортного засобу лише після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. При цьому позивач, маючи статус громадянина-резидента, при тимчасовому ввезенні на митну територію України автомобілів іноземної реєстрації заявив митному органу України, що він є громадянином ОСОБА_5 та нерезидентом, чим вчинив інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Суд, заслухавши сторони, свідків, вивчивши письмові матеріали справи встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що громадянином ОСОБА_5 STELMAH DUMITRU (НОМЕР_1, виданий 18.10.2016р., інд. код 041) 15.09.2017 року через МАПП «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці ДФС ввезено на митну територію України в режимі тимчасове ввезення строком до 1 року вантажний транспортний засіб марки MERCEDES VITO, р/н TNP865, кузов WDF7434.

Крім цього встановлено, що громадянином ОСОБА_5 STELMAH DUMITRU (НОМЕР_1, виданий 18.10.2016р., інд. код 041) 13.09.2017 року в зоні діяльності Львівської митниці ДФС (п/п Рава-Руська-Хребенне) в режимі тимчасове ввезення строком до 1 року ввіз легковий автомобіль марки «VW TOUREG» р.н. КСЕ117, кузов WVGZZZ7LZ5D083261 (країна реєстрації - Литва), в примітках даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску зазначено: «РІК.В.- 2005/ОБЄМ- 02461ЛНД.КОД- 041 /КОД ОРГАНУ- ТИМЧАС. ВВЕЗ. - ІЗ СТ.380, 481 І 485 МКУ ГРОМАДЯНИН ОЗНАЙОМЛЕНИЙ».

Слід зазначити, що з матеріалів справи вбачається, що вищевказані обставини були встановлені не під час самого перетину державного кордону, а за результатами перевірки матеріалів кримінального провадження №0000625 від 04.11.2017, які 10.11.2017 року (вхідний №11773) надійшли на адресу Чернівецької митниці ДФС із СУ ГУНІ1 в Чернівецькій області (вих. №4652/123/23/09-2017 від 10.11.2017).

Із матеріалів справи також встановлено, що позивач починаючи з 09.01.2017 року як громадянин ОСОБА_5, з метою особистого користування, в режимі «тимчасового ввезення» до 1 року, неодноразово ввозив через пункт пропуску Чернівецької митниці «Порубне Сірет», митний пост «ОСОБА_2 Сірет» на територію України та вивозив у зворотному напрямку автомобіль марки MERCEDES VITO, р/н TNP865, кузов WDF7434, що підтверджується додатками до листа Чернівецької митниці ДФС від 09.11.2017 року та даними журналу пункту пропуску.

При цьому суд зауважує, що здійснивши пропуск на територію України транспортного засобу позивача у такому режимі і без сплати митних платежів протягом першої половини 2017 року митний орган фактично погоджувався із такими умовами ввезення спірного автомобіля MERCEDES VITO, р/н TNP865 в режимі тимчасового ввезення.

Посадовою особою Митниці у відношенні позивача було складено протокол про порушення митних правил №2324/40800/17 від 17.11.2017 року за статтею 485 МК України, в якому зазначено, що позивач, як громадянин України, маючи статус громадянина-резидента, при ввезенні на митну територію України 18.10.2016р., транспортного засобу марки MERCEDES VITO, р/н TNP865, а 13.09.2017 року в зоні діяльності Львівської митниці ДФС (п/п Рава-Руська-Хребенне) при ввезенні легкового автомобіля марки «VW TOUREG» р.н. КСЕ117 заявив митному органу України, що він є громадянином ОСОБА_5 та нерезидентом, чим вчинив противоправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Сума несплачених митних платежів, які підлягали б сплаті при ввезені зазначеного транспортного засобу громадянином-резидентом, попередньо складає 1096154,52.

15 грудня 2017 року начальником Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_3 винесено постанову у справі про порушення № 2324/40800/17, якою позивач був визнаний винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення порушення становить 1096154,52 грн.

З висновків викладених у вищевказаній постанові вбачається, що оскільки позивач мав паспорт громадянина України, має постійне місце проживання на території України, він мав статус громадянина-резидента, а тому згідно ч.3 ст.380 МК України мав право на тимчасове ввезення зазначених транспортних засобів лише після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Позивач, маючи статус громадянина-резидента, при тимчасовому ввезенні на митну територію України автомобіля іноземної реєстрації заявив митному органу України, що він є громадянином ОСОБА_5 та нерезидентом, чим вчинив інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Згідно із довідкою працівника відділу управління адміністративних митних платежів ОСОБА_6 Чернівецької митниці ДФС від 17.11.2017 р. у разі ввезення транспортного засобу MERCEDES VITO, р/н TNP865 на митну територію України громадянином-резидентом підлягають сплаті митні платежі у розмірі 104902,2 грн., а при ввезенні транспортного засобу марки «VW TOUREG» р.н. КСЕ117 на митну територію України громадянином-резидентом підлягають сплаті митні платежі у розмірі 260 482,64 грн.

Стаття 485 МК України, за якою позивача притягнуто до відповідальності, передбачає наступне: заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Як вже зазначено вище, у спірній постанові вказується на порушення позивачем ст. 380 МК України, яка встановлює правила тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України, як громадянами-резидентами так і громадянами-нерезидентами.

Так, відповідно до ч.2 цієї статті транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

Згідно ч.3 вказаної статті тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Таким чином, необхідність сплати особою митних платежів при ввезенні на територію України транспортного засобу для особистого користування або звільнення від їх сплати залежить від того, чи є особа резидентом чи нерезидентом і встановлюється митним органом при ввезенні автомобіля на територію України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердив, що він є громадянином України тобто резидентом, при цьому він також є громадянином ОСОБА_5 і має закордонний паспорт цієї країни №087259992, виданий 18.10.2016 року.

Згідно вимог ч.1 ст.78 УАС України ці обставини не потребують доказування.

При цьому позивач стверджував, що неодноразово перетинаючи кордон в тому числі під час ввезення вищевказаних транспортних засобів, він працівникам митниці показував як українській паспорт так і власний паспорт громадянина ОСОБА_5 при цьому жодних питань не виникало.

Суд зауважує, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство» в Україні діє принцип єдиного громадянства згідно якого, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Виходячи з вищевказаної норми, з огляду на принцип єдиного громадянства (п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство») суд зауважує, що позивач ОСОБА_1 будучи громадянином України, вступивши у правові відносини з Україною, а саме при вїзді на територію України, для держави України він вважається громадянином України, і при перетині кордону та предявленні при цьому документів підтверджуючих громадянство іншої держави, можуть мати наслідки у вигляді притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Проте, під час складання протоколу про порушення митних правил та винесення постанови по справі про порушення митних правил, суд вважає, що митний орган допустив рід процесуальних порушень, які на думку суду призвели до необєктивності та неповноти провадження у справі, що ставить під сумнів обґрунтованість та законність винесеного рішення. Згідно вимог ст.8 МК України одним з принципів здійснення державної митної справи є законність та презумпція невинуватості.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ст.486 МК України).

Згідно вимог ст. 488 МК України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до вимог ст.493 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення. Окремі процесуальні дії у справі про порушення митних правил можуть вчинятися посадовими особами, уповноваженими складати протоколи про порушення митних правил відповідно до статті 490 цього Кодексу, а у випадку, передбаченому статтею 518 цього Кодексу, - також посадовими особами іншого органу доходів і зборів.

Разом з тим в судовому засіданні достеменно встановлено, що позивач ввіз 13.09.2017 року легковий автомобіль марки «VW TOUREG» р.н. КСЕ117 через п/п Рава-Руська-Хребенне в зоні діяльності Львівської митниці ДФС, проте в порушення вимог вищевказаної статті провадження здійснювалось посадовими особами Чернівецької митниці ДФС.

Відповідно до вимог ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Тобто згідно вимог даної норми закону, про кожний окремий випадок виявлення порушення складається окремий протокол про порушення митних правил.

В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що позивачу інкримінуються вчинення двох окремих митних правопорушень, які вчинені в різний час, у різних місцях, проте посадовими особами Чернівецької митниці складений тільки один протокол про адміністративного правопорушення, що є порушенням вищевказаного Закону.

Крім цього, згідно вимог ч.4 ст.494 МК України особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, має право дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також письмово викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу. Власноручно викладені цією особою пояснення додаються до протоколу, про що до протоколу вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення.

Тобто згідно системного аналізу вищевказаної норми закону, особа яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, з метою недопущення порушення її прав, має бути повідомлена про час і місце складання протоколу про порушення митних правил.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 стверджував, що він не був повідомлений про час і місце складання протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б підтверджували, що позивач викликався до посадової особи митниці для складання протоколу, що позбавило його права право дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, тощо.

Згідно вимог ст.526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Позивач стверджував, що йому не було відомо про час і місце розгляду справи, хоча не заперечував, що протокол про порушення митних правил він отримав, про те не памятав коли.

Крім цього, як слідує з матеріалів справи та вказано у спірній постанові, розмір митних платежів визначений на підставі довідкою працівника відділу управління адміністративних митних платежів ОСОБА_6 Чернівецької митниці ДФС від 17.11.2017р.

Відповідно до п.27 ст.4 МК України митні платежі складаються мита, акцизного податку із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) та податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції).

Згідно Закону України «Про митний тариф України»розмір ввізного мита визначається за встановленими цим законом ставками в процентному відношенні від митної вартості.

Ставки акцизного податку визначені статтею 215 Податкового кодексу України залежно від об'єму двигуна автомобіля.

Базою оподаткування податком на додану вартість згідно ст.188 ПК України буде договірна вартість товару з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Згідно п.189.3 ст.198 ПК України ціна продажу вживаного транспортного засобу визначається: для осіб, не зареєстрованих як платники податку, виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу, але не нижче оціночної вартості такого засобу, розрахованої суб'єктом оціночної діяльності, уповноваженим здійснювати оцінку відповідно до закону; для платників податку виходячи з договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін. (п.189.3)

Відповідно до Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, які затверджені наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118(у редакції наказу Державної митної служби України від 17.03.2008 року №229), вартість транспортного засобу визначається згідно з документами про право власності на цій транспортний засіб, а у разі відсутності такої інформації - згідно з висновком відділу митного органу, у зоні діяльності якої розташовано пункт пропуску через державний кордон України, через який переміщується транспортний засіб.

Такий порядок визначення вартості транспортного засобу застосовується при його ввезенні на територію України у режимі імпорту, тобто при добровільному декларування цього транспортного засобу.

У даному випадку добровільне декларування позивачем автомобіля в режимі імпорту відсутнє, а визначення вартості здійснювалось в процедурі розгляду справи про порушення митних правил, проведення якої регламентовано розділом ХІХ Митного Кодексу України.

Відповідно дост.508 МК України однією із процесуальних дій у справі про порушення митних правил є експертиза, яка в свою чергу відповідно до вимог ст.515 та ст.516 МК України призначається на підставі постанови посадової особи митного органу, у провадження якої знаходиться справа про порушення митних правил, якщо для з'ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо.

Відповідно до ст.486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування кожної справи, вирішення її з дотриманням закону. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу.

Враховуючи, що позивачем не надавались відповідачу документи про придбання вказаного транспортного засобу із зазначенням його вартості, то визначення відповідачем митної вартості цього автомобіля в процедурі розгляду справи про порушення митних правил могло бути здійснено шляхом проведення експертного дослідження.

Однак доказів того, що відповідачем було проведено відповідне експертне дослідження вартості вищевказаного автомобіля, під час якого було б враховано технічний стан автомобіля, його комплектація та пробіг, визначені джерела інформації про вартість аналогічних автомобілів, у матеріалах справи відсутні, і відповідач на такі обставини не посилається.

З урахуванням наведених суд вважає, що одним із доказів у справі про порушення митних правил згідно п.4 ч.1 ст.495 МК України може бути висновок експерта, а службова записка посадової особи митного органу не вважається доказом у справі про порушення митних правил.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що під час винесення постанови про порушення митних правил відповідачем була допущена неповнота провадження у справі, а тому згідно вимог ст.286 КАС України постанову слід скасувати і надіслати справу на новий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись сст.ст. 270, 271, 377,380, 458, 467, 485, 494, 495,525, 531 МК України ст.ст. 6-10, 19, 20, 77, 90, 241-246, 255, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 2324/40800/17 від 15 грудня 2017 року начальника Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 485 МК України та надіслати справу на новий розгляд до Чернівецької митниці ДФС.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: В.В. Цуркан