Справа № 804/5365/17
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2018 року Справа № 804/5365/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 06.06.2017 року №3370-13 форма "Ф" на суму 3874,06 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем отримано податкове повідомлення-рішення від 06.06.2017 року №3370-13, яким визначено позивачу загальну суму податкового зобов'язання із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості у розмір 3874,06 грн. Як зазначено позивачем, у нього у власності нерухоме майно категорії нежитлова нерухомість загальною площею 784,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 відсутнє. Позивач вказане податкове повідомлення-рішення вважає необґрунтованим та незаконним, оскільки порушено порядок нарахування вказаного податку.
Ухвалою суду від 23.08.2017 року відкрито провадження по справі (суддя Гончарова І.А.).
Ухвалою суду від 24.11.2017 року прийнято справу №804/5365/17 до провадження суддею Сидоренко Д.В. та призначено до розгляду.
З 15.12.2017 року діє нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом 10 Розділу VII "Перехідні положення" якого визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
В судове засідання з'явився представник позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи містяться відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не погоджується з позовними вимогами та вважає, що позов не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Так згідно з даними державного реєстру речових прав на нерухоме майно та не заперечується позивачем, що ОСОБА_2 з 2011 року є власником нерухомості за адресою АДРЕСА_1 Станом на 27.05.2017 року позивач мав у власності нерухоме майно площею 403,5 кв.м. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 13.07.2017 року №7/11 "Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 №5/6 "Про місцеві податки та збори на території міста" встановлена ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, власниками нежитлової нерухомості в розмірі 0,5 відсотку розміру мінімальної заробітної плати. На виконання корм податкового кодексу було сформоване податкове повідомлення-рішення №3370-13 від 06.06.2017 року, яким визначено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за об'єкти нежитлової нерухомості за 2016 роки на суму 3874,06 грн. Тому під час винесення оскаржуваного рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області діяло в спосіб та межах, визначених чинним законодавством України.
В ході судового засідання судом поставлено питання щодо можливості подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження. Представник позивача щодо подальшого розгляду справи покладалась на розсуд суду.
Зважаючи на наведене та з урахуванням приписів ч.ч.1, 9 ст. 205 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд,-
Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.10.2013 року індексний номер 11206112, у власності ОСОБА_2 перебував житловий будинок, об'єкт житлової нерухомості загальною площею - 784,5 кв.м., з якої житлова площа становить 250,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1
З 27.05.2016 року по теперішній час у власності позивача перебуває нежитлове приміщення, об'єкт нежитлової нерухомості, загальною площею 403,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується копією заяви про поділ житлового будинку від 26.05.2016р. та інформаційною довідкою від 01.06.2016 р.
06.06.2017 року контролюючим органом було сформовано податкове повідомлення-рішення форми «Ф» за №3370-13 за яким позивачеві визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості за 2016 рік у сумі 3874,06 грн.
Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості за податковим повідомленням-рішенням (форма "Ф"), сума податку по нерухомому майну за 2016 рік у сумі 3874,06 грн. складається:
- нежила будівля за адресою АДРЕСА_1, загальна площа 784,5, дата державної реєстрації об'єкту житлової нерухомості 11.10.2013 р., ставка податку на нерухоме майно за 1 кв.м. від мінімальної заробітної плати - 6.89, питома вага - 0,66, період перебування у власності - 5 місяців, сума податку - 2250,77 грн.;
- нежила будівля за адресою АДРЕСА_1, загальна площа 403,4, дата державної реєстрації об'єкту житлової нерухомості 27.05.2016 р., ставка податку на нерухоме майно за 1 кв.м. від мінімальної заробітної плати - 6.89, питома вага - 0,34, період перебування у власності - 7 місяців, сума податку - 1623,29 грн.
Не погоджуючись з отриманим податковим повідомленням-рішенням, позивач з його оскарженням звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Норми Податкового кодексу України суд застосовує в редакції, чинній на момент прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.
У відповідності до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Відповідно до підпункту 266.2.1. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Відповідно до підпункту 266.3.1. пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Відповідно до підпункту 266.3.2. пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України, база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
За змістом підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України, ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Відповідно до підпункту 266.6.1. пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Відповідно до підпункту 266.7.2. пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Рішенням Дніпропетровської міської ради від 13.07.2016 року №7/11 "Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 №5/6 "Про місцеві подати і збори на території міста" установлено ставки та пільги на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 0,5 відсотку розміру мінімальної заробітної плати. Зазначено, що рішення набуває чинності з 01.08.2016 року.

На виконання вимог підпункту 266.7.2. пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, відповідачем було направлено податкове повідомлення-рішення №3370-13 від 06.06.2017 року.

Проте, як встановлено судом, згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості за податковим повідомленням-рішенням (форма "Ф"), сума податку по нерухомому майну за 2016 рік у сумі 3874,06 грн. складається:

- нежила будівля за адресою АДРЕСА_1, загальна площа 784,5, дата державної реєстрації об'єкту житлової нерухомості 11.10.2013 р., ставка податку на нерухоме майно за 1 кв.м. від мінімальної заробітної плати - 6.89, питома вага - 0,66, період перебування у власності - 5 місяців, сума податку - 2250,77 грн.;

- нежила будівля за адресою АДРЕСА_1, загальна площа 403,4, дата державної реєстрації об'єкту житлової нерухомості 27.05.2016 р., ставка податку на нерухоме майно за 1 кв.м. від мінімальної заробітної плати - 6.89, питома вага - 0,34, період перебування у власності - 7 місяців, сума податку - 1623,29 грн.

Згідно матеріалів справи, а саме Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.10.2013 року, об'єкт нерухомого майна за адресою Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, Шаховий проїзд, будинок 47, загальною площею 784,5 кв.м. є житловим будинком, об'єктом житлової нерухомості.

Податкове повідомлення-рішення винесено за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості.

Відповідно до п.п. 14.1.129 Прим. 1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, об'єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють:

а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;

б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;

в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;

г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;

ґ) будівлі промислові та склади;

д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);

е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;

є) інші будівлі

Таким чином, об'єкт нерухомого майна за адресою Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, Шаховий проїзд, будинок 47, загальною площею 784,5 кв.м. не є об'єктом нежитлової нерухомості у розумінні положень Податкового кодексу України, а є житловим будинком, об'єктом житлової нерухомості, що підтверджується відповідним Витягом.

Щодо нежилої будівлі за адресою АДРЕСА_1, загальна площа 403,4, дата державної реєстрації об'єкту житлової нерухомості 27.05.2016 р., то згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 01.06.2016 року даний об'єкт нерухомого майна не є об'єктом житлової нерухомості, що позивачем не заперечується.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно віднесено до об'єкту оподаткування нерухоме майно за адресою Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, Шаховий проїзд, будинок 47, загальною площею 784,5 кв.м., яке перебувало у власності позивача до 27.05.2016 року визначивши за ним суму податкового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості у розмірі 2250,77 грн.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи сукупність викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 06.06.2017 року №3370-13 форма "Ф" на суму 3874,06 грн. підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За таких обставин, виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір у сумі 640,00 грн. за квитанцією №0.0.832980243.1 від 21.08.2017 року та з урахуванням часткового задоволення даного адміністративного позову, слід стягнути з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 268,17 грн.

Керуючись ст. ст. 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 06.06.2017 року №3370-13 форма "Ф" в частині визначення податкового зобов'язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості у сумі 2250,77 грн.

В іншій частині відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) судові витрати по справі у сумі 268,17 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко