Справа № 816/129/17
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

02.02.2018 Київ К/9901/890/17 816/129/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

перевіривши касаційну скаргу Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (далі - Карлівська ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області) на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27 березня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року у справі № 816/129/17 за позовом ОСОБА_2 до Карлівської ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових вимог, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до адміністративного суду з позовом до Карлівської ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових вимог, зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року, позовні вимоги - задоволено частково.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Карлівська ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області 13 грудня 2017 року звернулась з касаційною скаргою до Верховного Суду та заявою про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, яке мотивовано обмеженим (періодичним) фінансуванням з Державного бюджету, що зумовило відсутність майнової можливості здійснити сплату судового збору та звернутися до суду з касаційною скаргою в межах строку визначеного статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в редакції Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VІІІ.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 28 грудня 2017 року касаційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 213 КАС України в редакції Закону № 2136-VІІІ, оскільки до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору у розмірі визначеному законом та належним чином оформлений документ, що підтверджує повноваження особи, яка підписала касаційну скаргу та статті 214 цього ж Кодексу, у зв'язку з тим, що наведені у заяві про поновлення строку касаційного оскарження підстави визнані судом неповажними, оскільки не підтверджені належними доказами, та надано строк, протягом якого заявник має вказати підстави та надати відповідні докази, що унеможливили своєчасне вчинення процесуальної дії зі звернення з касаційною скаргою в межах строку на касаційне оскарження.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, внесено зміни до КАС України, шляхом викладення його в іншій редакції.

Відповідно до положень частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до Закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 12 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 28 грудня 2017 року про залишення касаційної скарги без руху Карлівською ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області на адресу суду направлено оригінал довіреності Карлівської ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області на представництво та клопотання про продовження строку на усунення недоліків щодо сплати судового збору, яке мотивовано незатвердженим кошторисом податкового органу на 2018 рік, що унеможливлює сплату судового збору в строк визначений судом.

При цьому, судом встановлено, що обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку із зазначенням підстав та наданням належних доказів, що унеможливили своєчасне вчинення процесуальної дії зі звернення до суду касаційної інстанції у строк визначений законом, не надано.

За змістом пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Поважними визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Доводи Карлівської ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень зводяться до того, що у зв'язку з обмеженим (періодичним) фінансуванням з Державного бюджету, майнова можливість відповідача здійснити сплату судового збору за подання касаційної скарги та з дотриманням процесуального стоку звернутися до суду касаційної інстанції зі скаргою на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27 березня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року була відсутня.

Разом з тим, наведені відповідачем у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження підстави не можуть бути визнані поважними, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведені положення КАС України (в редакції від 03 жовтня 2017 року, чинній на дату вчинення судом процесуальної дії) кореспондують положенням статті 13 КАС України (в редакції, яка була чинною на дату звернення до суду з касаційною скаргою).

Враховуючи викладене, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановленому вказаним Кодексом порядку.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України (в редакції від 03 жовтня 2017 року, яка є чинною на дату розгляду судом заяви про поновлення строку касаційного оскарження) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п'ятої статті 44 КАС України (в редакції від 03 жовтня 2017 року) учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Відсутність необхідної суми коштів для сплати судового збору, з огляду на обмежене (періодичне) фінансування, може бути причиною, що ускладнює здійснення сплати судового збору за подання касаційної скарги, втім не надає права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 133 КАС України (в редакції від 03 жовтня 2017 року, яка є чинною на дату розгляду судом заяви про поновлення строку касаційного оскарження) передбачено, що особам, які беруть участь у справі, надано право звертатися до суду з клопотаннями про зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк за наявності певних обставин.

З аналізу вказаної статті вбачається, що податковий орган мав право, в межах встановленого законодавством строку на касаційне оскарження, звернутися до суду касаційної інстанції зі скаргою та з клопотаннями про зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат.

Проте, відповідачем не було порушено питання щодо реалізації даної норми.

Також, суд зазначає, Карлівська ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області є державним органом, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, та має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Таким чином, наведені відповідачем у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження підстави, не можуть бути об'єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку.

З огляду на те, що наведені Карлівською ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області причини пропуску строку на касаційне оскарження постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 27 березня 2017 року та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року визнані неповажними, інших підстав для поновлення строку заявником касаційної скарги не наведено, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 333 КАС України.

Керуючись статтями 248, 333, 355, 359 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити Карлівській ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області у поновленні строку на касаційне оскарження постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 27 березня 2017 року та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року у справі № 816/129/17.

Відмовити Карлівській ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27 березня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року у справі № 816/129/17 за позовом ОСОБА_2 до Карлівської ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових вимог, зобов'язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя -доповідач В.В. Хохуляк

Судді Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна