Справа № 580/2379/17
Суддя: Бакланов Р. В.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 580/2379/17
Номер провадження 2-а/580/52/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2018 р. Лебединський районний суд Сумської області

в складі: судді: Бакланова Р. В.

за участю секретаря - Гладкової С.В., позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора поліції Данєвича Олександра Вікторовича УПП у м. Києві, батальйон № 1, рота № 5 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора поліції Данєвича Олександра Вікторовича УПП у м. Києві, батальйон № 1, рота № 5 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 455834 від 16.12.2017 року.

Позивач в судовому засіданні підтримав поданий адміністративний позов, просить вимоги задовольнити, пояснив, що саме він підписував позовну заяву, а підпис відрізняється, тому, що він вважав, що прізвище потрібно написати повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав суду відзив на позов в якому зазначив, що вимоги ОСОБА_1 є безпідставними і не підлягають задоволенню, постанова винесена уповноважено особою, вона відповідає нормам чинного законодавства.

Вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектором роти № 5 батальйону № 1 УПП у м. Києві старшим лейтенантом поліції Данєвичєм О.В. 16.12.2017 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 455834 (а.с. 7) та накладено штраф на ОСОБА_1 по факту скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, посилаючись на те, що 16.12.2017 року о 13 год. 20 хв. на 24 км. автодороги Київ - Чернігів керуючи автомобілем НОМЕР_1 під час руху користувався засобом зв'язку тримаючи його в руках, чим порушив п.п. 2.9 д Правил дорожнього руху України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у поліцейського підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача та визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Як вбачається із обставин вчинення правопорушення, зазначені у постанові, позивач о 13 год. 20 хв. на 24 км. автодороги Київ - Чернігів керуючи автомобілем НОМЕР_1 під час руху користувався засобом зв'язку тримаючи його в руках.

Відповідно до п. 2.9 в Правил дорожнього руху України, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання) тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилався на те, що 16.12.2017 року о 13 год. 20 хв. він керував автомобілем ГАЗ - 3307, номерний знак НОМЕР_2 по автодорозі в напрямку міста Києва, де був зупинений інспектором поліції Данєвич О.В., який пояснив, причиною зупинки стало те, що він розмовляв по телефону під час керування автомобілем. Він не погодився з тим, що йому сказав інспектор, оскільки він не розмовляв по телефону взагалі і навіть не тримав його в руках, телефон знаходився на панелі приборів в спеціальному тримачі. Інспектор не взяв до уваги заперечення позивача і склав постанову про накладення адміністративного стягнення.

Згідно з п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. При цьому, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Твердження ОСОБА_1, стосовно того, що він 16.12.2017 року не порушував жодних вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки він під час руху не користувався засобами зв'язку, відповідачем не спростовані, він посилається тільки на те, що позивачем порушені строки звернення до суду.

Крім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодного належного у розумінні ст. 251 КУпАП, доказу щодо наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В силу вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підсумовуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано доказів, які б спростовували вищезазначеного висновку суду, суд прийшов до переконання, що виходячи із положень ст. 293 КУпАП, вимога позивача щодо скасування спірної постанови підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, статтями 9-12, 73, 90, 139, 241-255, 286 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора поліції Данєвича Олександра Вікторовича УПП у м. Києві, батальйон № 1, рота № 5 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 455834 від 16.12.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, винесену що інспектором роти № 5 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Данєвичем Олександром Вікторовичем відносно ОСОБА_1 по ч. 2 ст. 122 КУпАП, закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Текст повного судового рішення виготовлений 16.02.2018 року

Суддя: Р. В. Бакланов