Справа № 199/7615/17
Суддя: Якименко Л. Г.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/7615/17
РІШЕННЯ

Іменем України

09.01.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Борулько М.Ю.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що наказом Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 06.11.2015 року №485 о/с позивача підполковника міліції, старшого інспектора дозвільної системи відділу громадської безпеки Дніпропетровського міського управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, було звільнено у Запас Збройних Сил (з поставленням на військовий облік) за п. 64 «а» (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114.

З 07.11.2015 року позивачу призначена пенсія по лінії МВС України відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у розмірі 68% грошового забезпечення.

05.10.2017 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, у якій просив відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», здійснити з 07.11.2015 року перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії, виходячи з 68% грошового забезпечення з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та на оздоровлення, які позивач отримував протягом 2013-2015 років, тобто протягом 24 місяців до звільнення з органів внутрішніх справ - з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. До вказаної заяви позивач надав належно оформлені довідки ліквідаційної комісії Дніпропетровського міського управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 03.10.2017 року за №39, 40.

У задоволенні вищевказаної заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу було відмовлено, про що 25.10.2017 року позивач отримав лист від 20.10.2017 року № 29693/03/01, у якому ГУ ПФУ в Дніпропетровській області посилається на те, що матеріальні допомоги та компенсації не носять постійного характеру, та не належить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія, для включення їх до складу грошового забезпечення, а тому відсутні підстави для перерахунку позивачу пенсії.

Вказані дії позивач вважає необґрунтованими та такими, що порушують його права, у зв'язку з чим просив суд зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії, виходячи з 68% грошового забезпечення з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, які він отримував протягом 2013-2015 років, тобто протягом 24 місяців до звільнення з органів внутрішніх справ, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Представник відповідача письмові заперечення на позов до суду не надав.

Згідно зі ч. 8 ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 06.11.2015 року №485 о/с ОСОБА_1 у званні підполковника міліції, на посаді старшого інспектора дозвільної системи відділу громадської безпеки Дніпропетровського міського управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, було звільнено у Запас Збройних Сил (з поставленням на військовий облік) за п. 64 «а» (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114.

З 07.11.2015 року позивачу призначена пенсія по лінії МВС України відповідно до вимогЗакону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у розмірі 68% грошового забезпечення.

05.10.2017 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, у якій просив відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,здійснити з 07.11.2015 року перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії, виходячи з 68% грошового забезпечення з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та на оздоровлення, які позивач отримував протягом 2013-2015 років, тобто протягом 24 місяців до звільнення з органів внутрішніх справ - з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. До вказаної заяви позивач надав належно оформлені довідки ліквідаційної комісії Дніпропетровського міського управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 03.10.2017 року за № 39, 40.

У задоволенні вищевказаної заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу було відмовлено, про що 25.10.2017 року останній отримав лист від 20.10.2017 року № 29693/03/01, у якому ГУ ПФУ в Дніпропетровській області посилається на те, що матеріальні допомоги та компенсації не носять постійного характеру, та не належить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія, для включення їх до складу грошового забезпечення, а тому відсутні підстави для перерахунку позивачу пенсії.

Відповідно до ч. 3ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Постанови Кабінету міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії.

Згідно з п. 3 Наказу МВС України від 31.12.2007 року № 499, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до п. 14 Постанови Кабінету міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей», одноразова грошова допомога при звільненні виплачується, зокрема Міністерством внутрішніх справ України за рахунок коштів, виділених у державному бюджеті для їх утримання.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Військовослужбовцям у звязку з особливим характером військової служби, яка повязана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Ч.1, 2 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток №25 до постанови №1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої повязана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом № 2011-ХІІ«Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою Кабінету Міністрів від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови №1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч.2 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За ст. 3 КАС України, порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Аналізуючи норми матеріального права, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 10.03.2015 року по справі №21-70а15, суд дійшов висновку, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких позивачем було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру яких обчислюється пенсія, а відтак пенсія позивача підлягає перерахунку з дня його звернення до відповідача - 05.10.2017 року, відповідно до порядку звернення та строків призначення (перерахунку) та виплати пенсії,що регламентовані ст.ст. 44, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, судові витрати у сумі 640,00 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.9,77,242,243-244, 262 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку і виплаті раніше призначеної пенсії, виходячи з 68% грошового забезпечення з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, отриманих в 2013-2015 роках, починаючи з 05.10.2017 року.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням «інших виплат», а саме: допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, отриманих протягом 2013-2015 років, виходячи із загального страхового стажу в розмірі 68% грошового забезпечення, яке береться для обчислення пенсії, починаючи з дати звернення із заявою про перерахунок пенсії з 05.10.2017 року.

Компенсувати ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя