Справа № 813/112/18
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/112/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судових засідань ОСОБА_1

з участю представників

від позивача ОСОБА_2,

від відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом Приватного підприємства (надалі ПП) ОККО-Нафтопродукт до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ПП ОККО-Нафтопродукт звернулося в суд з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу від 29.12.2017 року за №2931.

Підставами позовної заяви є те, що приймаючи наказ від 29.12.2017 року за №2931 контролюючим органом не враховано, що питання, які є предметом перевірки ПП ОККО-Нафтопродукт згідно даного наказу охоплені предметом раніше призначеної згідно наказу від 19.09.2017 року за №2061 аналогічної перевірки з питань правильності обчислення акцизного податку при реалізації пального за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року за місцем розташування ПП ОККО-Нафтопродукт та обєктів права власності згідно додатку до наказу. Строки проведення даної вказаної перевірки зупинено наказом №2260 від 10.10.2017 року на термін, необхідний для завершення розгляду судом спорів з питань повязаних предметом перевірки. Таким чином, зазначає позивач, відповідачем в порушення абзац.2 п.78.2 ст.78 ПК України повторно призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, питання у якій є предметом раніше призначеної наказом від 19.09.2017 року за №2061 документальної позапланової перевірки, проведення якої не завершено. Також, позивач зазначає що не було підстав для проведення перевірки, оскільки ним було надано відповідь на запит та документи, які витребовувались.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що на підприємство направлено запит від 03.10.2017 року за №51512/10/28-10-42-05-10. На запит контролюючого органу відповідь була надана частково. А тому, безпідставними є твердження позивача про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки без попереднього витребування у підприємства пояснень та їх документального підтвердження щодо обставин, які свідчать про недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях. Щодо посилання позивача на абз.2 п.78.2 ст.78 ПК України, то відповідач вказує на те, що ухвалою Львівського окружною адміністративного суду від 02.10.2017 року у справі №813/3310/17 зупинено дію наказу від 19.09.2017 року за №2061 до ухвалення рішення у даній адміністративній справі. Таким чином, на думку відповідача, наказ про призначення проведення документальної позапланової невиїзної перевірки є правомірним.

Представник відповідача проти позову заперечив, просить у його задоволенні відмовити.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Наказом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 29.12.2017 року за №2931, призначено документальну позапланову невиїзну перевірку ПП ОККО-Нафтопродукт з питань правильності обчислення акцизного податку при реалізації пального за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

Перевірка призначена у відповідності до підп.20.1.4 п.20.1 ст.20, підп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України.

Не погодившись із правомірністю винесення вищенаведеного наказу, позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

У відповідності до положень підп.20.1.2 п.20.1 ст.20 ПК України, для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.

У відповідності до положень підп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої підстави як виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Однією з умов застосування положень наведеної норми є не надання пояснень та їх документальних підтверджень на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу.

При цьому, слід зазначити, що вимоги до письмового запиту та підстави для його надіслання сформульовані у п.73.3 ст.73 ПК України.

В матеріалах справи наявний запит Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Про надання інформації та її документального підтвердження від 03.10.2017 року за №51512/10/28-10-42-05-10, на який посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, та яким у позивача вимагалось надати обґрунтовані пояснення щодо причин розбіжностей між даними звітності РРО (КОРО) та показників розрахунків сум акцизного податку за період 2015 року, а також документальні підтвердження (засвідчені підписом посадової особи платника податків та скріплені печаткою копії документів), а саме:

- у разі наявності, договори щодо реалізації товарів (робіт, послуг) з усіма додатками та доповненнями до них;

- регістри бухгалтерського обліку, на яких відображені операції з реалізацією товарів (робіт, послуг), зокрема, але не виключно картки бухгалтерських рахунків 28, 31, 36, 37, 68;

- у разі необхідності, додаткові документи що свідчать про достовірність задекларованих даних.

Як вбачається зі змісту листа від 24.10.2017 року за №626, ПП ОККО-Нафтопродукт надало пояснення з приводу того, що обсягів виторгу (згідно даних РРО) за період 2015 року, зазначених у таблицях вищенаведеного запиту, включено як обсяги виторгу по операціях продажу пального як кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, що є обєктом оподаткування акцизним податком з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами, так і обсяги відпуску підакцизних товарів в межах договорів комісії (зберігання) з метою комерційного або виробничого використання які не підпадають під визначення обєкта оподаткування акцизним податком. Окрім того, позивач, звернув увагу на те, що контролюючий орган повністю володіє даними щодо обсягів реалізації пального через РРО отриманими від підприємства по дротових або бездротових каналах звязку на вимогу закону про застосування РРО, в тому числі в розрізі готівкових та безготівкових розрахунків.

Також, позивачем до наданих пояснень були долучені договори комісії, звіти комісіонера за 2015 рік, договори зберігання нафтопродуктів, акти прийому-передачі нафтопродуктів зі зберігання.

При цьому, як вбачається зі змісту запиту від 03.10.2017 року за №51512/10/28-10-42-05-10, контролюючим органом не вказано у якій конкретно декларації протягом 2015 року контролюючим органом встановлено розбіжності. Поряд з цим, відповідачем не наведено в чому полягають недоліки наданих платником податків пояснень на запит контролюючого органу, неповнота чи недостатність наданих документів. Окрім того, контролюючим органом не обґрунтовано та не доведено, яким чином дані карток бухгалтерських рахунків 28, 31, 36, 37, 68, повязані із наявністю розбіжностей по показниках Декларації з акцизного податку та ОСОБА_3 РРО, тобто як витребувані документи повязані з питаннями, зазначеними у запиті.

Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у звязку із надісланням вищенаведеного запиту контролюючим органом раніше вже було призначено позивачу позапланову виїзну документальну перевірку згідно наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 27.10.2017 року за №2424.

А відтак, вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про порушення встановленої законом процедури щодо призначення перевірки на підставі підп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України, оскільки даною нормою контролюючий орган не наділено повноваженнями призначати декілька перевірок на підставі надіслання одного і того ж запиту на отримання інформації. При цьому, не має значення яку саме перевірку призначено (виїзну чи невиїзну).

Окрім того, в матеріалах справи наявний наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 19.09.2017 року за №2061, яким також призначено документальну позапланову виїзну перевірку ПП ОККО-Нафтопродукт з питань правильності обчислення та сплати акцизного податку при реалізації пального за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року за місцем розташування ПП ОККО-Нафтопродукт.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 02.10.2017 року у справі №813/3310/17 задоволено клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову та зупинено дію наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 19.09.2017 року за №2061.

При цьому, слід зазначити, що, як вбачається із вищенаведеної ухвали, судом не обмежувались повноваження контролюючого органу щодо проведення перевірки позивача, оскільки у випадку визнання судом правомірним вищенаведеного наказу, така перевірка буде проведена в порядку, визначеному законодавством.

Крім того, у відповідності до п.82.4 ст.82 ПК України, проведення документальної виїзної планової та позапланової перевірки великого платника податків може бути зупинено за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що оформляється наказом, копія якого не пізніше наступного робочого дня вручається платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку або надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, з подальшим поновленням її проведення на невикористаний строк.

Наказом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 10.10.2017 року за №2260 зупинено терміни проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП ОККО-Нафтопродукт з питань правильності обчислення та сплати акцизного податку при реалізації пального за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року починаючи з 10.10.2017 року, яка була розпочата відповідна до наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 19.09.2017 року за №2061, на термін, необхідний для завершення розгляду судом позовів з питань, повязаних з предметом перевірки.

З наведеного вбачається, що контролюючий орган скористався закріпленим у п.82.4 ст.82 ПК України положенням про можливість зупинення проведення позапланової виїзної перевірки, чим саме визнав, що зазначена перевірка не закінчена.

Як передбачено абзацом 2 п.78.2 ст.78 ПК України, контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Суд звертає увагу на необхідність дотримання контролюючим органом принципу юридичної визначеності, який згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (рішення по справі Yvonne van Duin v. Home Office) означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобовязання, взяті державою. На державні органи покладено обовязок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (справа Лелас проти Хорватії, від 20.05.2010 року, і справа Тошкуце та інші проти Румунії, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (Онерїлдіз проти Туреччини та Беєлер проти Італії). Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обовязків (Левас проти Хорватії).

Так, реалізуючи своє конституційне право на судове оскарження наказу про проведення позапланової виїзної документальної перевірки від 19.09.2017 року за №2061, платник податків розраховував на дотримання відповідачем вимог абзацу 2 п.78.2 ст.78 ПК України щодо імперативної заборони повторного проведення документальної позапланової перевірки у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередньої перевірки платника податків.

Таким чином, приймаючи наказ від 29.12.2017 року за №2931 відповідач порушив задекларовані в абзаці 2 п.78.2 ст.78 ПК України зобовязання, які взяла на себе Держава у спірних правовідносинах.

Відтак, суд вважає, що відповідач не мав правових підстав приймати наказ від 29.12.2017 року за №2931, оскільки підстави та період призначеної ним позапланової документальної перевірки охоплювався наказом від 19.09.2017 року за №2061.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів в спростування вищенаведених обставин відповідач не надав.

З огляду на викладене, суд вважає, що у контролюючого органу були відсутні підстави для проведення позапланової невиїзної перевірки, передбачені підп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України.

Як наслідок, є протиправним та підлягає скасуванню наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 29.12.2017 року за №2931.

Як передбачено п.1 і п.3 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов належить задовольнити.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі належить присудити на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 29.12.2017 року за №2931.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (), що знаходиться за адресою м.Київ, вул.Дегтярівська, 11г, на користь Приватного підприємства ОККО-Нафтопродукт (), що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Пластова, 1, 2291 (дві тисячі двісті девяносто одна) грн. 61 коп. сплаченого судового збору за забезпечення позову та за його подання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 16 лютого 2017 року.

Суддя В.Я.Мартинюк