Справа № 699/32/18
Суддя: Свитка С. Л.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 699/32/18
Номер провадження 2-а/699/13/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2018 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Свитки С.Л.,

за участю секретаря судового засідання Могильної І.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача Касяненка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Корсуні-Шевченківському в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Касяненка Віталія Миколайовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10.01.2018 року позивач ОСОБА_1 пред'явив у суд даний позов і просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.12.2017 року серії НК № 453070, провадження у справі закрити.

Позивач мотивує свій позов тим, що поліцейський сектору реагування патрульної поліції №4 Касяненко В.М. виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а дії поліцейського при винесенні постанови були незаконними, оскільки позивач керуючи транспортним засобом OPEL OMEGA, н.з. НОМЕР_1-50, у вказаний у постанові час проїхав перехрестя вулиць Ярослава Мудрого та Шевченка на зелений, а не на заборонений червоний сигнал світлофора, як зазначено у постанові.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду від 15.01.2018 року поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні позивач пояснив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, тому що 29.12.2017 року регульоване перехрестя вулиць Ярослава Мудрого та Шевченка проїхав на зелений сигнал світлофора, а не заборонений червоний, як вказано в постанові та стверджував це відповідач. З порушенням згідний не був, у зв'язку з цим 02.01.2018 року звернувся до Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури зі скаргою. Крім того, у складеній позивачем постанові його прізвище зазначено як «Кирушев», замість правильного «Кірушев».

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення свідки не залучалися, протокол не складався, права ОСОБА_1 він не роз'яснював.

Визначена позивачем третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, надіслала суду лист із зазначенням, що відповідач є службовою особою СРПП №4 Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області, тому рішення суду по даній справі не впливає на права, свободи, інтереси або обов'язки УПП в Черкаській області, а отже не може бути третьою особою по даній справі.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що позивач є її чоловіком, 29.12.2017 року їхали по вул. Шевченка в м. Корсунь-Шевченківський в напрямку вул. Ярослава Мудрого. Попереду їхав мікроавтобус білого кольору. Перехрестя проїхали на зелене світло. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення склав відповідач, який не роз'яснив прав чоловіку, що і підтвердив у суді сам поліцейський.

Суд, вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У суді встановлено, що 29.12.2017 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції №4 Касяненком В.М. відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії НК № 453070 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, з якої вбачається, що останній 29.12.2017 року, о 13.10 год. в м. Корсуні-Шевченківському Черкаської області по вул. Ярослава Мудрого транспортним засобом почав перехрестя вул. Шевченка на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е) ПДР України. Даною постановою на ОСОБА_1 накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач, не погоджуючись з діями відповідача, звернувся із скаргою до Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури.

Листом Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури від 02.01.2018 року № (25-28)12вих-18 позивача повідомлено, що на даний час розгляд скарг такого характеру не входить до компетенції прокуратури.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч.ч.1,2 ст.7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11вересня 1997 року та є обов'язковою.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Відповідно до вимог частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки відповідачем, як суб*

владних повноважень, у суді жодним чином не доказано правомірності свого рішення, а позивач вказує на протиправність притягнення його до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що право останнього є порушеним, у зв'язку з чим воно підлягає до захисту судом шляхом задоволення вказаного позову.

Відповідно до ч.4 ст.288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Керуючись ст.ст. 242-246, 286 КАС України,

Суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Касяненка Віталія Миколайовича від 29.12.2017 року щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Свитка С. Л.