Справа № 610/289/18
Суддя: Стригуненко В. М.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

№ 610/289/18

№ 2-а/610/6/2018

19.02.2018 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: Стригуненко В.М.

за участі

секретаря: Паточка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія Харківської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 610/289/18 (№ 2-а/610/6/2018) за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Балаклійського відділу поліції ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Караченцева Миколи Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

05 лютого 2018 року ОСОБА_1 подав до суду вищевказаний позов, у якому просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БР № 628589 від 02 січня 2018 року, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425,00 грн; провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначив, що 02.01.2018 року у денний час він їхав автомобілем з м. Балаклія у напрямку с. Байрак з ввімкненим ближнім світлом фар та перед мостом через р. Сіверський Донець біля с. Байрак його зупинив поліцейський, який повідомив, що він (позивач) рухався із вимкненим ближнім світлом фар. Поліцейський склав оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення відразу ж безпосередньо на місці, тобто з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст.122 КУпАП. При цьому в порушення вимог ч. 5 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складався, хоча позивач винним себе не визнавав. Відповідач не надав йому можливості скористатися юридичною допомогою, не роз'яснив права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Поліцейський не надав жодних доказів на підтвердження свого висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, позивач зазначає, що ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, тоді як за порушення п. 9.8 Правил дорожнього руху, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, передбачено відповідальність ст. 125 КУпАП.

Позивач просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 27).

Для розгляду справи відповідач у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином. Надав письмові заперечення, у яких просив залишити без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 Обґрунтовуючи заперечення вказав, що позивач не надав жодних доказів протиправності його дій під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, посилання позивача на фактичну відсутність доказів вчиненого ним правопорушення безпідставні. Зазначив, що 02.01.2018 року о 12 год. 30 хв. він ніс службу на автодорозі «Балаклія-Байрак». У цей час ОСОБА_1 керував автомобілем OPEL ASCONA, номерний знак НОМЕР_1, за межами населеного пункту, не увімкнувши ближнє світло фар, чим порушив вимоги п. 9.8 Правил дорожнього руху. Ним було зупинено зазначений транспортний засіб та роз'яснено позивачу суть вчиненого ним правопорушення. Згідно ст.ст. 222, 276 КУпАП ним (відповідачем) було прийнято рішення про розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, та відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП складено постанову серії БР № 628589 від 02 січня 2018 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Постанову було оголошено ОСОБА_1 на місці, однак він відмовився від ознайомлення з постановою, від її підписання та отримання її копії. Розгляд справи було проведено відповідно до вимог ст.ст.278-280 КУпАП, доказів під час розгляду справи не виявлено, клопотань або заперечень від позивача не надходило (а.с. 23-25).

Відповідно до ст. 205 КАС України неприбуття відповідача не унеможливлює розгляду справи.

З огляду на це, а також на скорочені строки розгляду справ даної категорії, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Як убачається з наявних у розпорядженні суду матеріалів, за постановою поліцейського СРПП Балаклійського відділу поліції ГУНП в Харківській області Караченцева Миколи Івановича серії БР № 628589 від 02 січня 2018 року на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за те, що він: «02.01.2018 року о 12 год. 30 хв. на автодорозі «Балаклія-Байрак» керував транспортним засобом OPEL ASCONA 1.3, номерний знак НОМЕР_1, за межами населеного пункту, не увімкнувши ближнє світло фар, чим порушив вимоги п. 9.8 Правил дорожнього руху» (а.с. 9).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 9.8 Правил дорожнього руху, про порушення якого зазначено в оскаржуваній постанові, зокрема, передбачено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Однак доказів порушення позивачем п. 9.8 Правил дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом поза населеними пунктами з вимкненим ближнім світлом фар, відповідачем не надано.

Крім того, як убачається зі змісту ч. 2 ст. 122 КУпАП нею передбачено відповідальність, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами саме при початку руху чи зміні його напрямку, а порушення вимог п. 9.8 Правил дорожнього руху необхідно кваліфікувати за ст. 125 КУпАП, якою передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Також під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення не убачається визнання позивачем вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За загальним правилом, відповідно до ст. 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

До того ж, згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу.

Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Однак, в порушення вимог ч. 5 ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не вказаний додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення, а тому слушними є доводи позивача про те, що в порушення закону він не складався. Протилежного відповідачем не доведено.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015р. у справі № 1-11/2015 дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, крім передбачених ст. 77, ч. 1 ст. 85, ч. 3 ст. 85, ст. 107, ч. 3 ст. 109, ч. 3 ст. 116-2, ст. 134, ст. 135, ст. 185-3 КУпАП, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 122 КУпАП, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26.05.2015р. справа № 1-11/2015 з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідачем була винесена відразу ж безпосередньо на місці, тобто, з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачені ст. 122 КУпАП, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема, користуватися кваліфікованою юридичною допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із наявних у суду матеріалів, окрім постанови про накладення адміністративного стягнення, не убачається сукупності доказів: протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків, матеріалів фото- і кінозйомки або відеозапису, тощо, передбачених ст. 251 КУпАП України, які б засвідчили факт вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Оскільки відповідачем як суб'єктом владних повноважень, на якого в даному випадку покладено обов'язок доказування правомірності свого рішення, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження передбачених ст. 9 КУпАП обставин, то суд вважає недоведеним факт скоєння позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 77, 241-246, 286 КАС України,

у х в а л и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Скасувати постанову серії БР № 628589 від 02 січня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу 425 гривень за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

3.Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_2, рнокпп НОМЕР_2.

Відповідач: поліцейський СРПП Балаклійського відділу поліції ГУНП в Харківській області старший сержант поліції Караченцев Микола Іванович, місцезнаходження: 64200, Харківська область м. Балаклія вул. Жовтнева буд. 33.

Головуючий В.М. Стригуненко