Справа № 165/1597/17
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/11200/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 12 жовтня 2017 року (суддя - Ушакова М.М., м. Нововолинськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії у розмірі не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 03 липня 2017 року звернулася до суду з позовом до Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області , у якому просила: визнати відмову відповідача у нарахуванні пенсії нечинною; зобов'язати відповідача перерахувати та виплачувати їй пенсію у розмірі не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ; зобов'язати Управління виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати суму пенсії за період з 26.12.2016 до моменту здійснення перерахунку пенсії; стягнути з відповідача в користь позивачки 2000 грн. витрат на правову допомогу та суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог покликається на положення ст.46 Конституції України, за змістом якої пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Однак, відповідач всупереч вимог чинного законодавства виплачує пенсію в розмірі меншому ніж мінімальний прожитковий мінімум. Вважає, що для захисту її законних інтересів слід провести перерахунок та виплату пенсії в розмірі не нижчому, ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ч.1 ст.28 Закону №1058-IV).

Постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 12 жовтня 2017 року у справі № 165/1579/17 заявлений позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Зобов'язано відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в розмірі не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ч.1 ст.28 Закону№1058-IV починаючи з 03.01.2017 з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. У поданій апеляційній скарзі вказує, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Зазначає, що за змістом Постанови КМУ від 26.03.2008 № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» встановлення щомісячної державної адресної допомоги до розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, для достроково призначених пенсій відповідно до п.7-2 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IVне передбачено. Позивач звернулась до Управління із заявою про призначення пенсії за віком 20.08.2014, скориставшись правом дострокового виходу на пенсію наданим п.7-2 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV. Так як пенсія позивачу призначена достроково на 36 місяців відсоток, на який зменшується її розмір, становить 18. При призначені пенсії враховано страховий стаж 31 рік10 місяців 18 днів. Вказує, що працівниками Пенсійного фонду не можуть бути проігноровані нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, а тому дії Управління вважає правомірними.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а тому у відповідності до ч.4 ст.229, ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 пенсія за віком призначена з 20.08.2014 достроково на 36 місяців, відповідно до п.7-2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, із зменшенням розміру пенсії на 18%. У зв'язку з збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, позивач звернулась в Управління з заявою щодо перерахунку пенсії. Листом Управління від 26.06.2017 №124/ІІІ-01 позивача повідомлено, що згідно з документів пенсійної справи, встановлений позивачці розмір пенсії відповідає вимогам чинного законодавства та підстави для її перерахунку відсутні (а.с.10).

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними та такими, що суперечать приписам чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неправомірно відмовив позивачу в перерахунку пенсії не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оскільки розмір одержуваної позивачкою пенсії є нижче такого прожиткового мінімуму. Тому належним способом захисту її порушеного права є зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача у розмірі, не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ч.1 ст.28 Закону №1058-IV. При цьому, зазначений позов підлягає залишенню без розгляду в частині вимог за період з 26.12.2016 по 02.01.2017, оскільки позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України.

Згідно з ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п.7-2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV (в редакції чинній на час призначення пенсії) до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію. Зменшення розміру пенсії за віком застосовується протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду.

Згідно з ч.1 ст.28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом (ч.3 ст.28 Закону №1058-IV).

Згідно з ст.17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон №2017-III) до числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат. Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до положень ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» (далі - Закон №966-XIV) прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України. Таким чином, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ч.3 ст.4 Закону №966-XIV, прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

За змістом ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2015 року - 949 грн., з 1 вересня - 1074 грн.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року -1074 грн., з 1 травня - 1130 грн., з 1 грудня - 1208 грн.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 грн., з 1 травня - 1312 грн., з 1 грудня - 1373 грн.

Частиною 3 ст.42 №1058-IV (в редакції чинній на час звернення щодо перерахунку пенсії), тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Таким чином, на підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Водночас п.2 Постанови Кабінету № 265 встановлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру. Так, покликання Управління на Постанову № 265 суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки згідно з положеннями ст. 8 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, тоді як п.2 Постанови №265 суперечить ст.46 Конституції України, нормам Законів України №2017-III, №966-XIV, №1058-IV. Водночас, застосування положень Постанови №265, не може позбавляти особу її конституційного права на належний рівень життя, який не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визначено, що оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Окрім того, Конституційний суд України у рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012 вказав, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Підсумовуючи вказане, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідач неправомірно відмовив ОСОБА_1 в перерахунку пенсії та не врахував вимог законодавства, згідно з якими мінімальний розмір пенсії встановлюється із прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі, не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ч.1 ст.28 Закону №1058-IV з врахуванням вимог ст.99 КАС України та дати звернення позивача з позовом до суду 03.07.2017, підлягають до задоволення з 03.01.2017., що судом першої інстанції вирішено вірно.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення, а постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 12 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
В. Я. Качмар