Справа № 804/1093/18
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 лютого 2018 року Справа 804/1093/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В., перевіривши матеріали адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» до Офісу великих платників Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» до Офіс великих платників Державної фіскальної служби, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.11.2017 року №, винесеного Офісом великих платників податків ДФС на підставі Акту перевірки №663/28-10-46-09/32813827 від 23.10.2017 року, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Дніпро» зобовязане сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 3 533,00 грн. за платежем податок на прибуток приватних підприємств.

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з приписами частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини пятої вищенаведеної статті у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Суд зазначає, що одночасно із позовною заявою позивач звернувся до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору за вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначено, що підприємство знаходиться в складному матеріальному становищі, а саме: у позивача великий податковий борг, заборгованість із виплати заробітної плати, грошові кошти на рахунках підприємства арештовані, на підтвердження наведених у заяві доводів позивачем надано: бухгалтерську довідку; податкову вимогу від 03.10.2016 року №37-17; вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.09.2017 року №Ю-23-23, від 09.10.2017 року №Ю-23-23, від 13.11.2017 року №Ю-23-23, від 11.12.2017 року №Ю-23-23; акти опису майна від 05.10.2016 року №29/32813827, №30/32813827 та №31/32813827, від 07.10.2016 року №33/32813827 та від 07.11.2016 року №34/32813827, №35/32813827; постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 15.07.2016 року ВП №51294087 про накладення арешту на кошти.

Згідно з положеннями частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI встановлено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону України від 03.10.2017 року №2147-VIІІ) визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

За приписами частини другої вищевказаної статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, суд зазначає, що вищенаведений перелік осіб є вичерпним.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду адміністративного позову до Офісу великих платників Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення до ухвалення судового рішення у справі №804/1093/18.

Таким чином, суд зазначає, що до позовної заяви позивачем не надано документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі та в порядку, передбачених чинним законодавством України.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд встановив, що позивач оскаржує податкове повідомлення-рішення від 13.11.2017 року № на загальну суму 3 533,00 грн.

Вказане рішення, прийняте суб'єктом владних повноважень, є підставою для зміни майнового стану позивача. Реалізація такого рішення може призвести до зменшення або збільшення майна особи, що звернулась до суду, і, відповідно, його оскарження спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що заявлена у даному спорі вимога позивача носить майновий характер.

За положеннями частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII передбачено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року становить 1 762,00 гривень.

Таким чином, враховуючи розмір позовних вимог у сумі 3 533,00 грн., позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.

За наведених обставин позивачу необхідно сплатити судовий збір за наступними реквізитами: отримувач: УДКСУ у Чечелівському районі м. Дніпра, код ЄДРПОУ (отримувача) 37989253, рахунок отримувача: 4008, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: судовий збір у розмірі 1 762 гривень 00 копійки, Дніпропетровський окружний адміністративний суд, код ЄДРПОУ(суду) 34824364.

Частинами першою та другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного суд залишає подану заяву без руху та пропонує позивачу усунути наступні недоліки шляхом надання до суду:

- документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі та порядку, встановлених чинним законодавством України.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» про звільнення від сплати судового збору за подання до суду адміністративного позову до Офісу великих платників Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» до Офісу великих платників Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом пяти днів з дня отримання ухвали суду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Розяснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1