Справа № 285/4389/17
Суддя: Коцюба О. М.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 285/4389/17
провадження у справі №2-а/0285/31/18
05 лютого 2018 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
Головуючого - судді Коцюби О.М.,
за участю секретаря Янкової Л.П.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оброни України про визнання протиправної відмови Міністерства оборони України у виплаті одноразової грошової допомоги, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу,-
05.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оброни України, у якому просив:
- визнати незаконним та скасувати висновок комісії Міністерства оборони України про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням йому 2 групи інвалідності 24.11.2014 року внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку;
- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення щодо призначення йому, як інваліду 2-ї групи, одноразової грошової допомоги та виплатити в розмірі 200-х кратного прожиткового мінімуму на момент встановлення 2-ї групи інвалідності, у відповідності до ч. 2 ст. 16 Закону України № 2011-ХІІ;
- зобов`язати відповідача Міністерство оборони України протягом одного місяця, з дня набрання судовим рішенням законної сили, подати звіт про його виконання;
- покласти судові витрати, у сумі 5700 грн, за отриману правову допомогу на відповідача.
У позові посилається на те, що у період з 10.01.1986 року по 14.06.1986 року проходив службу в Республіці Афганістан та приймав участь у бойових діях. Під час виконання військового обов`язку отримав вогнепальні поранення різного ступеня тяжкості. Внаслідок отриманих поранень з 24.02.1988 року йому було надано 3 групу інвалідності безстроково. При повторному медичному огляді від 19.01.2015 року, згідно довідки до акту огляду МСЕК № 080876, йому було надано 2 групу інвалідності з 24.11.2014 року, безстроково. 21.08.2017 року він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з проханням виплатити йому одноразову грошову допомогу у розмірі 200-х кратного прожиткового мінімуму на момент встановлення 2-ї групи інвалідності, у відповідності до ч. 2 ст. 16 Закону України № 2011-ХІІ. Однак, йому було відмовлено. Тому він змушений звернутися до суду із вказаним позовом.
В судовому засіданні позивач вимоги заяви підтримав, просив задовольнити її з підстав, викладених в ній.
Представник відповідача Житомирського обласного військового комісаріату, заперечив проти задоволення позовних вимог та заначив, що прийняття рішення по виплаті чи відмову у виплаті одноразової грошової допомоги є виключно компетенцією Міністерства оборони України. На ІНФОРМАЦІЯ_3 покладено лише обов`язок щодо оформлення та подачі відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги, що і було здійснено військкоматом.
Від представника відповідача Міністерства оборони України на позовну заяву надійшов відзив із викладеним у ньому запереченні проти задоволення позовних вимог.
Заслухавши позивача, представника відповідача, який з`явився, вивчивши відзив на позов, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд дійшов наступних висновків.
Встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується відповідним посвідченням, виданим 24.01.2015 року (а.с. 12).
Відповідно до архівної довідки № 6/3/1-843, виданої центральним архівом філіалу військово-медичних документів Міністерства оборони Російської Федерації 24.07.2017 року, позивач 14.05.1986 року отримав важку контузію правого ока з розривом склери та гемофтальмом; переломом основи черепу у бойових діях при виконанні обов`язку військової служби на території ДРА при підриві танка на міні (а.с. 14).
Згідно з даними довідки серії ВТЄ-11 № 008154, позивачу за наслідками первинного огляду 09.03.1988 року встановлено ІІІ групу інвалідності. Причина інвалідності: каліцтво отримане при виконанні обов`язків військової служби (а.с. 20).
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА № 080876 на підставі повторного огляду ОСОБА_1 19.01.2015 року йому встановлено ІІ групу інвалідності з 24.11.2014 року. Причина інвалідності - каліцтво отримане при виконанні обов`язків військової служби (а.с. 21).
21.08.2017 року ОСОБА_1 звернувся до військового комісаріату Новоград-Волинського ОМВК із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2-ї групи інвалідності з 24.11.2014 року (а.с. 22).
Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 101 від 29.09.2017 року, вирішено, що оскільки ОСОБА_1 інвалідність встановлено до набуття чинності Закону України від 04.04.2006 року № 3597-IV «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, він не має права на одержання одноразової грошової допомоги (а.с. 23).
Дослідивши докази, суд вирішив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог до Міністерства оборони України з наступних підстав.
Відповідно до ст. 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Згідно із п. б ч. 1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Положеннями ч. 9 ст. 16-3 передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Ст.ст. 16, 16-2, 16-3 викладено в такій редакції відповідно до Закону України від 04.07.2012 року № 5040-VI «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців», який набрав законної сили з 01 січня 2014 року.
Постановою Кабінету Міністрів від 25.12.2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
У п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року, яка набрала законної сили з 24.01.2014 року, установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:
-допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 499, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2007 р. № 284, і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2007 р. № 1331;
-допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Отже, датою, з якої у позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги у разі інвалідності, є момент первинного встановлення такої інвалідності в період дії таких актів. Особи, допомога яким не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги, тобто на день встановлення такої інвалідності.
Тобто, право на отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку з інвалідністю військовослужбовця у позивача виникло з моменту встановлення інвалідності, а саме з 09.03.1988 року.
20.12.1991 було прийнято Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та діяла наступна редакція ст. 16 цього Закону: військовослужбовці, а також військовозобов`язані, призвані на збори, підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню на випадок загибелі або смерті в розмірі 100-кратного мінімального прожиткового рівня населення України на час загибелі або смерті, а також в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних у період проходження служби (зборів), у розмірі, залежному від ступеня втрати працездатності, що визначається у відсотковому відношенні від загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті..
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 інвалідність встановлено значно раніше, а чинним станом на березень 1988 року законодавством України не було передбачено виплату одноразової грошової допомоги такій категорії військовослужбовців, суд вирішив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
Також суд звертає увагу на те, що повторне встановлення позивачу групи інвалідності (вищої) у 2014 році не може вважатися підставою для виплати йому відповідної одноразової допомоги, оскільки п-п. 4 п. 2 Порядку № 499 та ч. 4 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» окремо врегульовано питання встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, проте вказані норми у цьому випадку застосуванню не підлягають, оскільки сплинуло більше 2-х років після первинного встановлення інвалідності.
Крім цього, слід відмовити у задоволенні позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки, зі змісту позовної заяви, жодної вимоги до вказаного відповідача не заявлено.
Також, слід відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 5700 грн. оскільки в силу ч. 1 ст. 139 КАС України такі витрати стягуються з відповідача на користь позивача у разі задоволення його позову.
Вступна та резолютивна частини ухвалені у нарадчій кімнаті та проголошені судовому засіданні 05.02.2018 року. Повний текст рішення складено 09.02.2018 року.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 241, 243, 246, 255 КАС України, суд,-
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оброни України про визнання протиправної відмови Міністерства оборони України у виплаті одноразової грошової допомоги, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.
Головуючий: О.М. Коцюба