Справа № 640/19452/17
Суддя: Попрас В. О.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" лютого 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарі - Томіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №5 батальйону№4 УПП м. Харкова ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати протиправними дії інспектора роти №5 батальйону№4 УПП м. Харкова ОСОБА_2 (далі за текстом інспектора Дмитренко Г.О.) щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення, скасувати винесену інспектором Дмитренко Г.О. постанову про адміністративне правопорушення серія ЕАА №218054 від 25.11.2017 р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121-2 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за ч.1 ст.247 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою серія ЕАА №218054 по справі про адміністративне правопорушення від 25.11.2017 р. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки постанова не відповідає Порядку оформлення і органах Національної поліції України матеріалів про адміністративні правопорушення, а також Порядку контролю за дотримання законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, передбаченому Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в орган поліції, затвердженої Наказом МВС України 06.11.2015 №1376. Вважає, що постанова винесена з перевищенням компетенції субєкта владних повноважень, без дотримання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутності доказів, підтверджуючих скоєння позивачем адміністративного правопорушення. Постанову складав поліцейський чоловічої статті, а не інспектор роти №5 батальйону№4 УПП м. Харкова ОСОБА_2, як зазначається в постанові. Бланк постанови, що оскаржується, зіпсований та не може вважатися доказом у справі. Крім того, ч.2 ст.121-2 КУпАП передбачена відповідальність за порушення водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутного таксі, правил зупинки під час здійснення посадки (висадки) пасажирів. Згідно постанови та паспорта міського автобусного маршруту маршрут працює у експресному режимі, а отже відповідальність, передбачена ч.2 ст.121-2 КУпАП, на водіїв таких маршрутів не поширюється.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, посилаючись на те, що він керував автобусом, який працює у експресному режимі, а не в режимі маршрутного таксі, тому він вважає, що має право зупиняти автобус в будь якому місті, де не має знаків, забороняючих зупинку. На зупинці ОСОБА_1 не мав можливості зупинити свій автобус, оскільки на зупинці знаходились інші транспортні засоби та не було вільного місця, тому свій автобус він зупинив за зупинкою.

Відповідач всудове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, надав суду відзив, в якому зазначив, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена з дотриманням вимог закондавства. Вважає, що дії відповідача під час винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є законними, тому просить в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно постанови серія ЕАА №218054 від 25.11.2017 р., винесеної інспектором Дмитренко Г.О., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121-2 КУпАП за те, що він 25.11.2017 р., будучи водієм автобусу, що здійснює перевезення в експресному режимі руху, виконав посадку/висадку пасажирів в непередбаченому маршрутом руху місці поза межами визначеної зупинки громадського транспорту, чим порушив п.15.1. ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121-2 КУпАП. Згідно постанови на позивача за адміністративне правопорушення накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Статтею 121-2 КУпАП передбачається відповідальність за порушення правил перевезення пасажирів при наданні послуг з перевезення пасажирів. Для встановлення події правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121-2 КУпАП, слід встановити порушення водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутних таксі, правил зупинки під час здійснення посадки (висадки) пасажирів.

Позивач не заперечує проти обставин, зазначених в постанові про адміністративне правопорушення серія ЕАА №218054 від 25.11.2017 р., в частині місця та часу вчинення правопорушення. Також не заперечує, що керував автобусом та виконав посадку/висадку пасажирів поза межами визначеної зупинки громадського транспорту, оскільки вважає, що на водіїв автобусних маршрутів, які працюють у експресному режимі, відповідальність, передбачена ч.2 ст.121-2 КУпАП, не поширюється, так як автобус, що працює у експресному режимі, має право зупинятись в будь якому місті, де не має знаків, забороняючи зупинку.

Проте з доводами позивача суд не погоджується, враховуючи наступне.

Пунктом 15.1. ПДР України встановлено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що маршрутними транспортними засобами (транспортними засобами загального користування) є автобуси, мікроавтобуси, тролейбуси, трамваї і таксі, що рухаються за встановленими маршрутами та мають визначені місця на дорозі для посадки (висадки) пасажирів.

Згідно ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автобусний маршрут - шлях проходження автобуса між початковим та кінцевим пунктами з визначеними місцями на дорозі для посадки (висадки) пасажирів. Цією є статтею визначено, що зупинкою є спеціально обладнаний пункт для очікування автобуса та посадки і висадки пасажирів.

Дорожній знак 5.41.1 ПДР України має назву «Пункт зупинки автобуса».

Пунктом 25 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 р. № 176 «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» встановлено що посадка та висадка пасажирів з автобуса, що здійснює перевезення в експресному режимі руху, проводиться на зупинках громадського транспорту.

Таким чином, з вищенаведених нормативно-правових актів слідує, що для водіїв маршрутних транспортних засобів (автобусів) існують певні обмеження в посадці та висадці пасажирів, які полягають в тому, що водій автобуса, який здійснює пасажирські перевезення повинен здійснювати посадку та висадку пасажирів виключно у встановлених маршрутом місцях та які обладнанні дорожнім знаком 5.41.1.

Порушуючи вимоги вищенаведених нормативно-правових актів, позивач ОСОБА_1, керуючи автобусом д.н.з. НОМЕР_1, який рухався в режимі перевезення пасажирів, зупинився не у відведеному для зупинки автобуса місці, а на дорозі поблизу будинку № 24-А по вул. Героїв Праці, яке не було обладнано дорожнім знаком 5.41.1, чим порушив пункт 15.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 121-2 КУпАП.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами, що встановлено ст.251 КУпАП.

Факт скоєння правопорушення підтверджується даними, вказаними в постанові серія ЕАА №218054 від 25.11.2017 р., поясненнями позивача, даними, зазначеними у відзиві відповідача, дослідженими в судовому засіданні.

Позивач не надав суду будь-яких доказів, які б спростовували дані, наведені в постанові серія ЕАА №218054 по справі про адміністративне правопорушення, та не навів обґрунтованих підстав, з яких вказана постанова в справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню. У відзиві відповідача зазначається, що під час розгляду адмінматеріалу та винесенні постанови ОСОБА_1 погодився із правопорушенням, після роз'яснення йому прав, позивач не заявляв клопотань, зауважень чи заперечень.

Щодо посилання позивача на порушення відповідачем вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 р. №1376, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 Інструкції визначено, що Інструкція встановлює порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділа, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху). Оскільки зазначена Інструкція встановлює порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, не пов'язані із порушеннями у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (порушення Правил дорожнього руху), посилання позивача на її норми в своїй позовній заяві є безпідставними.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова серія ЕАА №218054 по справі про адміністративне правопорушення від 25.11.17 р. про накладення адміністративного стягнення на позивача винесена при наявності події адміністративного правопорушення та вини ОСОБА_1 в його вчинені, розмір адміністративного стягнення накладено правомочною посадовою особою та в межах санкції статті, а тому позовні вимоги щодо визнання дій відповідача протиправним, скасування постанови та закриття провадження у справі задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, ст.ст.121-2, 251, 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позових вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ