Справа № 361/4230/17
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/4230/17 Суддя (судді) першої інстанції: Сердинський В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Земляної Г.В., Сорочко Є.О.,

за участю:

секретаря Левченка А.В.,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Музиченко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Броварський завод пластмас" про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Броварський завод пластмас" про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2017 адміністративний позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 03 травня 2017 року про відмову в призначені ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язано Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області зарахувати ОСОБА_2 період роботи з 22.08.1992 по 17.10.1996 до пільгового стажу за Списком № 2 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Представник апелянта в судовому засіданні наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 02 липня 1979 року працював в радгоспі «Русанівський» трактористом тракторної бригади. 03 грудня 1982 року він був прийнятий на роботу до Броварського заводу пластмас в цех ПХВ пластикату і тканин з ПХВ покриттям на посаду машиніста установки самоклейких плівок. Починаючи з 01 червня 1984 року позивач був переведений на посаду електрослюсаря з ремонту приборів теплотехнічного контролю і автоматики теплових процесів цеху пресових виробів дільниці КВПіА, де і пропрацював до 17.10.1996.

Згідно з кодом 2110А010 частини Х Списку №2 Постанови Кабінету Міністрів "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" № 162 від 11.03.1994 р., право на пенсію за віком на пільгових умовах мають робітники, керівники і спеціалісти підприємств хімічної та нафтохімічної галузі промисловості, зайняті повний день у нижчеперелічених виробництвах і роботах виробів гарячим способом: з пластичних мас, композиційних матеріалів на основі пластмас, вініпласту, поліхлорвінілового пластикату, фенольних та пластикатів, пластмас на основі поліамідів, поліметакрилових, стиролу.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в квітні 2017 року звернувся до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки досяг пенсійного віку та має стаж роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Листом від 07.06.2017 №6124/03 відповідач надіслав рішення від 03.05.2017 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, у якому повідомлено, що до стажу роботи на пільгових умовах за Списком №2 можливо зарахувати 9 років 6 місяців 8 днів, загальний страховий стаж становить 24 роки, тому відмовляє в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з 12.05.2017.

Не погоджуючись з висновками відповідача, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач припустився помилки при підрахунку загального трудового стажу позивача, та з того, що у позивача наявний достатній стаж роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набув чинності 01 січня 2004 року.

Відповідно до п. 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» вказаного Закону до приведення законодавства України у відповідність із ним, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII вказано, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць мають право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Комплексний аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону N 1788-XII є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку N 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Так, підставою для відмови у призначенні пенсії відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» став висновок відповідача про те, що період роботи з 22.08.1992 по 17.10.1996 не зараховується до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки вказаний період не підтверджений довідкою про підтвердження трудового стажу, та що до такого стажу можливо зарахувати лише 9 років 6 місяців 8 днів.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком відповідача, оскільки під час апеляційного розгляду справи, судом апеляційної інстанції було досліджено матеріали пенсійної справи, зокрема, довідку №3 від 08.02.2017 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видану ПАТ «Броварський завод пластмас», в якій вказано, що за період з 03.12.1982 по 21.08.1992 пільговий стаж ОСОБА_2 складає - 09 років 06 місяців 08 днів.

Приписами ст.ст. 73-76 КАС України передбачено вимоги до доказів в адміністративному судочинстві, такі як належність, допустимість та достатність.

Водночас, позивачем під час апеляційного розгляду справи не надано жодних інших доказів на підтвердження пільгового стажу, достатнього для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Виходячи з вищевикладеного, документально підтверджений спеціальний стаж роботи позивача на пільгових умовах в цеху ПХВ пластикату і тканин з ПХВ покриттям (виробництво виробів із пластмас гарячим способом) на робітничих посадах (машиніста, електрослюсаря, слюсаря) на Броварському заводі пластмас у період з 03 грудня 1982 року по 17 жовтня 1996 року складає 9 років 6 місяців 8 днів.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що у ОСОБА_2 відсутні правові підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки відсутній пільговий стаж, який дає право на призначення пільгової пенсії за Списком №2.

Згідно зі статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 34, 243, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - задовольнити.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2017 - скасувати, а в задоволенні позову ОСОБА_2 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Броварський завод пластмас» про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

(Постанову у повному обсязі складено 07.02.2018)

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко