Справа № 453/74/18
Суддя: Микитин В. Я.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 453/74/18
№ провадження 2-а/453/26/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 лютого 2018 року Сколівський районний суд Львівської області у складі: головуючого - судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря Корнута Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про скасування рішення суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 17.01.2018 року, у межах визначного ч. 2 ст. 286 КАС України строку, звернулася у суд із адміністративною позовною заявою, в якій просила визнати протиправною та скасувати постанову № 4/24/18-ф/пз, винесену відносно неї 10.01.2018 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області Рудником І.С. у справі про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, котрою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 грн..

Ухвалою судді від 18.01.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі (а. с. 24).

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження.

Судове засідання у справі призначалося на 08.02.2018 року, з повідомленням учасників справи.

Розгляд справи по суті відбувся 08.02.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення у справі про притягнення до адміністративної відповідальності винесене уповноваженою посадовою особою відповідача на підставі акта № 24/1247 та протоколу про адміністративне правопорушення № № 24/1247 від 27.12.2017 року, про котрі їй нічого не було відомо, такі у її присутності не складались, а одержала вона їх копії лише незадовго до одержання копії оскаржуваного рішення у справі про притягнення до адміністративної відповідальності. Вказує також і на неодержання нею у встановленому порядку припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 16.05.2017 року № 24/646, яким її зобов'язано привести об'єкт самочинного будівництва гаража біля багатоквартирного житлового будинку № АДРЕСА_1 Львівської області у відповідність до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, у який саме спосіб, їй незрозуміло. Зазначає, що жодних будівельних робіт станом на дату проведення відповідачем перевірки за заявою ОСОБА_3 нею не проводилось і проводитись не могло, в силу її стану здоров'я через перенесений інсульт і отримання у зв'язку з цим інвалідності ІІ-ої групи. З цих-же підстав не відповідає дійсності і викладені в акті проведення перевірки відповідачем відомості про те, що така перевірка проводилась у її присутності, так як вона, через складність пересування, взагалі не виходить з дому. Вказує, що фундамент у дворі біля згаданого вище будинку залишився ще з 2007 року, після руйнації старої господарської будівлі, а у подальшому, рішенням виконавчого комітету Сколівської міської ради Львівської області № 97 від 16.04.2008 року їй надано дозвіл на реконструкцію такої господарської будівлі під гараж. Однак, відповідні роботи, як уже йшлося вище, нею не проводились через стан здоров'я, а у 2009 році за її дорученням особами було звільнено існуючий фундамент від старих будівельних матеріалів та сміття, який залишається у такому вигляді і до цього часу. З огляду на вказане, з посиланням на положення ст. 19 Конституції України та норми ст. ст. 33, 245, 247, 280 КУпАП, як і на порушення своїх прав, визначених ст. 268 КУпАП, стверджує про винесення відповідачем оскаржуваного рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності протиправно, з грубим порушенням діючого законодавства. Відтак, вона була змушена звертися за захистом своїх порушених прав внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності до суду із даним позовом.

Позивач у судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання у справі була завчасно повідомлена належним чином, про що стверджує рекомендоване повідомлення про вручання їй судової повістки про виклик від 25.01.2018 року (а. с. 26). Разом з тим, 08.02.2018 року від позивача на адресу суду надійшла заява (а. с. 45), в якій вона просила проводити розгляд справи по суті без її участі, в силу неможливості бути присутньою за станом здоров'я, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених в адміністративній позовній заяві, просила їх задовольнити.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про дату, час та місце судового засідання у справі був завчасно повідомленим належним чином, про що стверджує рекомендоване повідомлення про вручання йому судової повістки про виклик від 25.01.2018 року (а. с. 27). У свою чергу, 06.02.2018 року від відповідача на адресу суду у порядку, передбаченому ст. 162 КАС України, надійшов відзив на позовну заяву (а. с. 28-30) із доданими письмовими доказами, у котрому відповідач виклав свої заперечення проти адміністративного позову, просив у такому відмовити.

Позивач своїм правом, передбаченим ст. 163 КАС України на подання суду відповіді на відзив відповідача на позовну заяву, де б могла викласти свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення, не скористалася.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, фіксування судового засідання у даній справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до направлення для проведення позапланової перевірки, наданого директором Департаменту ДАБІ у Львівській області ОСОБА_4 11.05.2017 року за № 646/17пз (а. с. 33) на підставі звернення гр. ОСОБА_3 від 24.03.2017 року за № 1013/17/9-Н-160, головних інспекторів будівельного нагляду ОСОБА_5 та ОСОБА_6 направлено для здійснення позапланової перевірки на будівництво гаража по вул. Лесі Українки, 9 у м. Сколе Львівської області, із строком дії такого направлення - до 17.05.2017 року.

Згідно акта № 24/646 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 16.05.2017 року (а. с. 32), такою перевіркою встановлено, що на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності, позивач біля багатоквартирного житлового будинку № АДРЕСА_1 Львівської області, у 2007 році здійснила будівництво фундаменту під гараж. Під час перевірки будівельні роботи не проводились. Вбачається, що позивач була присутньою під час проведення перевірки, про що зазначено в акті, із наявністю підпису останньої.

У цей-же день, інспектором будівельного нагляду ОСОБА_6 на місці проведення перевірки складено припис № 24/646 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (а. с. 31), яким відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» позивача зобов'язано привести об'єкт самочинного будівництва гаража біля багатоквартирного житлового будинку № АДРЕСА_1 Львівської області відповідно до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у термін 180 календарних днів з дня вручення цього припису. Примірник припису позивачу вручено у цей-же день, на місці, про що міститься підпис останньої про одержання.

Ним-же, 16.05.2017 року на місці проведення перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення № 24/646 відносно позивача за ч. 1 ст. 96 КУпАП (а. с. 34-35), котрий було розглянуто головним інспектором будівельного нагляду Рудником І.С. 31.05.2017 року за місцем праці, а за результатами розгляду адміністративних матеріалів винесено постанову № 24/3/17-з (а. с. 36) про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Копія зазначеної постанови позивачу не була вручена у встановленому порядку, відповідний підпис останньої про одержання відсутній, як і відсутні відомості про скерування копії цієї постанови поштою.

Оскільки дії та рішення відповідача як суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 96 КУпАП останньою не оспорюються, то суд зазначеному вище протоколу та постанові у справі про адміністративне правопорушення оцінку у межах розгляду даної справи не надає.

У межах пред'явлених позовних вимог судом з'ясовано, що у період з 18.12.2017 року по 27.12.2017 року інспектором будівельного нагляду ОСОБА_6 проводилась перевірка виконання позивачем вимог припису від 16.05.2017 року № 24/646 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, котрою констатовано факт його невиконання. За результатами такої перевірки складено відповідний акт № 24/1247 від 27.12.2017 року (а. с. 14-22), у котрому зазначається, що позивач брала участь у проведенні заходу державного нагляду, однак від підпису на такому та від одержання його примірника відмовилася.

У цей-же день, тією-ж посадовою особою на місці проведення перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення № 24/1247 про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.188-42 КУпАП (а. с. 12-13), у котрому також зазначається, що позивач від надання пояснень по суті правопорушення, як і від отримання примірника цього протоколу відмовилася, у зв'язку з чим примірник такого протоколу разом із копією акта перевірки було скеровано позивачу цінним листом з описом вкладення (а. с. 10-11). У супровідному листі позивача одночасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно неї за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП - 10.01.2018 року об 15.00 год. у приміщенні Департаменту ДАБІ у Львівській області за відповідною адресою.

Встановлено й те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП відбувся 10.01.2018 року у визначений час та у визначеному місці, а за результатами такого розгляду головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області Рудником І.С. винесено постанову № 4/24/18-ф/пз у справі про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності (а. с. 5-6), котрою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 грн..

Позивач не була присутньою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Копію вказаної вище постанови позивач одержала поштою 12.01.2018 року (а. с. 7-8).

Встановлено, що позивач є особою пенсійного віку (1948 року народження) та інвалідом ІІ-ої групи загального захворювання (а. с. 4), пенсію у зв'язку з інвалідністю одержує з 13.05.2003 року і така призначена їй довічно.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач отримала інвалідність у зв'язку із перенесенням у 2002 році інсульту, внаслідок чого вона пересувається лише із сторонньою допомогою, переважно у межах квартири і постійно потребує стороннього догляду.

Як вбачається з акта обстеження матеріального стану заявника, складеного депутатською комісією Сколівської міської ради Львівської області 06.02.2018 року (а. с. 46), позивач проживає у АДРЕСА_1 одна. Догляд за нею здійснюється сторонньою особою, за угодою.

За змістом ч. 1 ст. 268 КпАП України справу може бути розглянуто у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її оповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У матеріалах справи відсутні дані про своєчасне оповіщення позивача про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а із змісту позовної заяви вбачається, що позивач мала намір подати клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо неї за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, оскільки вона, як уже йшлося вище, не може з'явитися за станом здоров'я та прийняла рішення звернутися за правовою допомогою для захисту своїх прав, що потребувало часу.

Відтак, виходячи з наведених обставин, суд вважає, що відповідач передчасно провів розгляд справи про адміністративне правопорушення, скоєне позивачем за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП у визначені час та місці, не забезпечивши їй право на захист, хоча та є інвалідом ІІ-ої групи та обмежена у пересуванні.

Крім того, з цих-же підстав у суду є об'єктивні причини вважати про те, що позивачне була присутньою під час проведення 16.05.2017 року перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, про що зазначено в акті № 24/646, а лише поставила підпис про отримання примірника такого акта, що не одне і те саме. Що стосується твердження останньої щодо неповідомлення та невручення їй примірників таких акта та припису, то такі спростовуються матеріалами справи, так як в обох випадках наявні підписи позивача про одержання примірників особисто у день їх складення на місці перевірки.

Також суд вважає за необхідне завернути увагу на наступне.

В силу ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У свою чергу, правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені ст. 33 КУпАП, за якими враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. Обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визначені ст. ст. 34 та 35 КУпАП відповідно. Важливим є те, що орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом'якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Крім того, в силу ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Види адміністративних стягнень визначені статтею 24 КУпАП, до котрих відноситься і штраф, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України (ст. 27 КУпАП).

З'ясовуючи при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача обставини, які мають значення для правильного її вирішення і накладення адміністративного стягнення, відповідач, хоча і вірно вказав про пенсійний вік позивача та наявність у неї інвалідності ІІ-ої групи загального захворювання, однак не врахував такі при винесенні оскаржуваної постанови, як і не врахував відсутність у даному випадку обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення у зв'язку з тим, що позивач не проводила будівельних робіт станом на дату проведення перевірки і не проводить такі роботи на даний час, в силу стану здоров'я. Не враховано й майновий стан позивача.

Важливим є і той факт, що припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, в силу ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є письмовою вимогою органу державного нагляду (контролю) до суб'єкта господарювання щодо усунення допущених порушень вимог законодавства та зупинення дій (бездіяльності), які спричинили ці порушення, а тому такий припис повинен містити конкретне визначення заходів щодо усунення виявлених під час перевірки порушень, які повинні бути співмірними встановленому перевіркою порушенню. При цьому, при встановленні таких заходів орган державного архітектурно-будівельного контролю повинен враховувати доцільність їх застосування та можливість виконання припису особою, щодо якої такий винесено.

Судом встановлено, що припис № 24/646 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 16.05.2017 року не містить жодної конкретизації дій, котрі повинна була б вчинити позивач, виконуючи його (очевидно мова йде про знесення фундаменту під гараж), а сама позивач за станом свого здоров'я не в змозі була б фізично виконати такий припис(якщо знову ж-таки йде мова про знесення фундаменту під гараж), виконання цього припису було б можливим лише шляхом залучення інших осіб, можливо й за певну плату, що є істотним при встановленому фізичному та майновому стані позивача.

Таким чином, суд приходить до переконання, що зазначені у приписі № 24/646 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 16.05.2017 року вимоги не могли бути виконані позивачем з об'єктивних обставин.

Згідно із ст. 252 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому суд приймає до уваги, що у відповідності із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях. Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості усі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області Рудник І.С. не дослідив всебічно та повно усіх обставин справи, а тому передчасно встановив наявність дій та (або) бездіяльності позивача, тобто об'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, а саме слід скасувати постанову № 4/24/18-ф/пз, винесену відносно позивача 10.01.2018 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області Рудником І.С. у справі про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, котрою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 90, 229, 241-246, 250, 257-258, 262, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову № 4/24/18-ф/пз, винесену 10.01.2018 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області Рудником Ігорем Семеновичем відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, котрою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.Я. Микитин

Повне рішення складено 12 лютого 2018 року.