Справа № 580/1941/17
Суддя: Бакланов Р. В.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Лебединський районний суд Сумської області
Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 580/1941/17
Номер провадження 2-а/580/104/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2017 р. Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Бакланова Р. В.

за участю секретаря - Гладкової С.В., позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського ГРПП Лебединського ВП старшого сержанта Бондара Олександра Миколайовича про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою в порядку, передбаченому КАС України, мотивуючи свої вимоги тим, що поліцейським ГРПП Лебединського ВП старшим сержантом Бондарем О.М. було складено постанову серії ДР № 004177 від 17.10.2017 року, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та відповідно накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. Він не згоден з даною постановою та вважає, що дана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, він правил дорожнього руху не порушував і тому звернувся до суду та просить визнати протиправними дії поліцейського, скасувати постанову ДР № 004177 від 17.10.2017 року, року про накладення на нього адміністративного стягнення в розмірі 425 грн.

Позивач в судовому засіданні підтримав поданий адміністративний позов, просить вимоги задовольнити.

Відповідач - поліцейський СРПП Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області старший сержант Бондар Олександр Миколайович в судове засідання не з'явився, надіслав заперечення в якому заперечив проти задоволення адміністративного позову, вказуючи, що оскаржувана постанова винесена законно та обґрунтовано.

Вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з оскаржуваної постанови, 17.10.2017 року близько 12 год. 20 хв. в м. Лебедині по вул. Сумській, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом марки «Део Ланос» не маючи при собі посвідчення водія та свідоцтва про реєстраціїї, чим порушив вимоги п. 2.1 а Правил Дорожнього Руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 425 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Диспозиція ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до тлумачення наданого Конституційним Судом України в рішенні № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 126 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

У пункті 2.4 Рішення Конституційний Суд констатує, що аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Разом з тим, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 КУпАП зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 КУпАП - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Однак, рішення Конституційного Суду є обов'язковими для виконання, в тому числі органом законодавчої влади, та мають вищу юридичну силу. Той факт, що органом законодавчої влади до норм КУпАП внесені зміни, що суперечать рішенню Конституційного суду України, є порушенням положень Конституції України, та не враховуються судом при прийнятті цього рішення.

Судом встановлено, що спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідачем була винесена відразу ж безпосередньо на місці, тобто, з порушенням порядку розгляду справи про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП, в тому числі користуватися кваліфікованою юридичною допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Крім того, відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Приписами ч. 5 ст. 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, остання була винесена у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Таким чином, відповідачем було порушено дані приписи.

Крім того, Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за №1408/27853 затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 9 Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права та обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано доказів, що на виконання положень ст. 280 КУпАП та п. 9 Інструкції позивачу були роз'яснені його права та обов'язки і з'ясовані інші обставини, що могли мати значення для вирішення справи.

Також відповідачем взагалі не надано ніяких доказів на обґрунтування своїх заперечень, більш того відеозапис події відсутній.

Таким чином, судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення не містить обставин, які б доказували порушення ПДР позивачем, постанова не містить опис обставин, які підтверджують наявність події скоєння адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що постанова серії ДР № 004177 від 17.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, про звернення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по ч. 1 ст. 126 КУпАП є протиправною, та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 243, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського ГРПП Лебединського ВП старшого сержанта Бондара Олександра Миколайовича про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Визнати протиправними дії поліцейського ГРПП Лебединського ВП старшого сержанта поліції Бондар Олександра Миколайовича щодо винесення постановити серії ДР № 004177 від 17 жовтня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 0045177 від 17.10.2017 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн., закривши справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Р. В. Бакланов