Справа № 823/1379/17
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1379/17 Суддя (судді) першої інстанції: В.О. Гаврилюк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський хлібозавод» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», приватного акціонерного товариства «Мост-Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ширяєво хліб» про визнання протиправними та скасування постанов, визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський Хлібзавод» звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», приватного акціонерного товариства «Мост-Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ширяєво хліб», в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області Гамбаль О.Є. від 27.10.2014 у виконавчому провадженні № 45111999, в частині стягнення з ТОВ «Ширяєвський Хлібозавод» виконавчого збору;

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області Кравець О.В., що полягає у не вчиненні дій щодо зняття арешту з коштів, які належать ТОВ «Ширяєвський хлібозавод» та знаходяться на розрахунковому рахунку № 6 (код валюти - 980), МФО 380805 в ПАТ «Райфайзен банк Аваль»; розрахункових рахунках № 7119, №7120 (код валюти - 980), МФО 300023 в ПАТ «Укрсоцбанк»; розрахунковому рахунку № 8425 (код валюти - 980), МФО 328704 в Южне ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк»;

- скасувати постанову про арешт коштів боржника від 22.10.2014 у виконавчому провадженні № 45111999, прийняту заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Гамбаль О.Є.;

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області зняти арешт з коштів, які належать ТОВ «Ширяєвський хлібозавод» та знаходяться на розрахунковому рахунку № 6 (код валюти - 980), МФО 380805 в ПАТ «Райфайзен банк Аваль»; розрахункових рахунках № 7119, № 7120 (код валюти - 980), МФО 300023 в ПАТ «Укрсоцбанк»; розрахунковому рахунку № 8425 (код валюти - 980), МФО 328704 в Южне ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк».

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 17 жовтня 2014 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Гамбаль О.Є. відкрито виконавче провадження ВП № 45111999 з виконання виконавчого листа № 755/14560/14-ц, виданого 11.07.2014 Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Затишшя-Хлібопродукт», товариства з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський Хлібозавод», товариства з додатковою відповідальністю «Затишанське хлібоприймальне підприємство», сільськогосподарського виробничого кооперативу «Хлібороб», сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нікомарівське», сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ягорлик», селянського (фермерського) господарства «Ольга», сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ольга» та ОСОБА_8 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту в сумі 6522363 (шість мільйонів п'ятсот двадцять дві тисячі триста шістдесят три) грн 82 коп., стягнення солідарно з боржників на користь ПАТ «Укрсоцбанк» третейського збору у сумі 25500 (двадцять п'ять тисяч п'ятсот) грн та судового збору в розмірі 243 грн 60 коп.

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Гамбаль О.Є. від 22.10.2014 ВП № 45111999, на підставі рішення суду накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках в Южному ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Укрсоцбанк», АТ «Райффайзен банк Аваль», що належать боржнику товариству з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський Хлібозавод» у межах суми 6548107,42 грн.

27 жовтня 2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Гамбаль О.Є. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 45111999, згідно з якою стягнуто солідарно з боржників СВК «Ягорлик», ТОВ «Затишшя-Хлібопродукт», СФГ «Ольга», ТДВ «Затишанське хлібоприймальне підприємство», СТОВ «Ольга», СТОВ «Нікомарівське», ТОВ «Ширяєвський Хлібозавод», СВК «Хлібороб», ОСОБА_8 виконавчий збір в розмірі 654810,74 грн.

11 лютого 2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ПрАТ «Мост-Інвест» укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого, первісний кредитор відступає новому кредитору свої права вимоги, зокрема до товариства з обмеженою відповідальністю «Затишшя-Хлібопродукт», товариства з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський Хлібозавод», а новий кредитор сплачує первісному кредиторові за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, визначеній в п. 6 цього договору. Згідно п. 2 цього договору до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора за кредитними договорами.

12 лютого 2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ПрАТ «Мост-Інвест» укладений договір від 12.02.2015 про відступлення прав за договорами порук. Відповідно до цього договору ПАТ «Укрсоцбанк» відступило ПрАТ «Мост-Інвест» право вимоги за договором поруки № 06-09/955 від 19.03.2012 року укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк», ТОВ «Затишшя-Хлібопродукт» та ТОВ «Ширяєвській Хлібозавод».

За заявою ПрАТ «Мост-Інвест» замінено первісного стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на нового стягувача - ПрАТ «Мост-Інвест» у виконавчому провадженні ВП № 45111999.

24 березня 2015 року між ПрАТ «Мост-Інвест» та ТОВ «Ширяєво Хліб» укладений договір про часткове відступлення прав вимоги (виключно в частині права вимоги до ТОВ «Ширяєвський Хлібозавод»).

Також 24 березня 2015 року між ПрАТ «Мост-Інвест» та ТОВ «Ширяєво Хліб» укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором від 27.09.2011.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.05.2015 у справі № 755/14560/14-ц здійснено заміну стягувача приватне акціонерне товариство «Мост-Інвест» у виконавчому провадженні ВП № 45111999 щодо виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 18 квітня 2014 року у справі № 779/13, його правонаступником товариством з обмеженою відповідальністю «Ширяєво Хліб».

Згідно з постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кравець О.В. від 31.07.2015 ВП № 45111999 виконавчий лист № 755/14560/14-ц, виданий 11.07.2014 Дніпровським районним судом м. Києва, повернуто стягувачу, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач не погоджуючись з постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору, та незняттям арешту з коштів боржника звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинною на час прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Статтею 31 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення (ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному ст.28 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Суд першої інстанції вірно вказав, що підставою для винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору є невиконання боржником рішення у строк, встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження, за умови обізнаності боржника про таку постанову та про строк, в який він може самостійно сплатити борг.

Колегія суддів наголошує на тому, що дійсно матеріали справи не містять доказів надіслання та вручення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Таким чином, у боржника була відсутня можливість здійснити самостійне виконання виконавчого документа чи здійснити оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження.

Суд першої інстанції вірно наголосив, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення з боржника виконавчого збору пов'язується з фактом невиконання боржником виконавчого документу самостійно та початком процедури примусового виконання такого документу за умови вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 28.01.2015 року в справі №3-217гс14.

Колегія суддів, погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем не надано доказів на вчинення дій, спрямованих на примусове виконання рішення, зокрема: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням, а тому, постанова заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області Гамбаль О.Є. від 27.10.2014 у виконавчому провадженні № 45111999, в частині стягнення з ТОВ «Ширяєвський Хлібозавод» виконавчого збору є протиправною і підлягає скасуванню.

У відповідності до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

31 липня 2015 року виконавчий документ повернутий стягувачу згідно з п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Виконавчий лист повернутий стягувачу згідно зі ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», що вказує на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області, а саме не вчиненні дій щодо зняття арешту з коштів ТОВ «Ширяєвський Хлібозавод» на розрахункових рахунках в установах банків.

Крім того, матеріалами справи підтверджено повне виконання зобов'язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський Хлібозавод» за договорами про відступлення прав вимоги за генеральним договором про здійснення кредитування віл 27.09.2011, за іпотечним договором від 27.09.2011, що підтверджується заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ширяєво Хліб» від 11.10.2017. У вказаній заяві також зазначається, що товариство-кредитор не має претензій до ТОВ «Ширяєвський Хлібозавод» та не заперечує проти задоволення адміністративного позову.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

О.Є.Пилипенко

Повний текст постанови складено 07 лютого 2018 року.