Справа № 193/1465/17
Суддя: Кащук Д. А.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/193/4/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

16 лютого 2018 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кащук Д.А,

при секретарі Ратушній В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону №2 УПП у м. Кривий Ріг капітана поліції Федоровича Олександра Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про визнання незаконними дій суб'єкта владних повноважень та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №1 батальйону №2 УПП у м. Кривий Ріг капітана поліції Федоровича Олександра Олександровича про визнання незаконними дій суб'єкта владних повноважень та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначає, що 30 листопада 2017 року близько 12:00 годин у відношення нього, інспектором роти № 1 батальйону № 2 УПП у м.Кривому Розі капітаном поліції Федоровичем О.О. винесено постанову серії БР № 025259 від 30.11.2017 року про накладання на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 121 КУпАП в розмірі 680 грн..

Відповідно до фабули постанови встановлено, що 30.11.2017 року в м.Кривий Ріг по вул.В.Терещенко Тернівського району водій ОСОБА_1 керував автобусом Рута А0432 д.н.з. НОМЕР_1 знаходячись у рейсі маршрутного таксі «423» мав технічні несправності, стоянкова гальмова система при відключенні від трансмісії двигуні не забезпечує нерухомий стан, аварійний вихід заблокований стягуючим пристроєм, чим порушив п.31.4.1 (д) 31.4.1 (г) ПДР України.

Зазначає, що в його діях порушень правил дорожнього руху не було. Стверджує, що інспектор поліції не міг, як він зазначає, зупинити транспортний засіб позивача, оскільки в період часу з 12:00 до 13: 00 позивач знаходився на обідній перерві та транспортним засобом не керував, а перебував всередині нього та відпочивав.

Вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що порушує його права та охоронювані законом інтереси, а тому просить її скасувати.

Суд на підставі ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України вирішив розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Позивач та його представник згідно поданої заяви позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував. Надав до суду письмові заперечення, де пояснив, що ним під час патрулювання 30.11.2017 було помічено транспортний засіб, РУТА, 0432, номерний знак НОМЕР_1, який рухався по вул. В.Терещенко у м. Кривому Розі з технічною несправністю з якою забороняється експлуатація ТЗ, а саме: стоянкова гальмова система при відключенні від трансмісії двигуні не забезпечує нерухомий стан, аварійний вихід заблокований стягуючимпристроєм,чим порушив п.31.4.1 (д) та п.31.4.1 (г) ПДР України. Після чого даний т/з був зупинений з дотриманням вимог ПДР.

Ухвалою від 08.02.2018 року, відповідно до ст. 183-2 КАС України, відкрито справу за правилами загального позовного провадження.

У відповідності до п. 10 Перехідних Положень КАС України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, які набули чинності 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, тому суд розглядає справу на підставі положень ст. 261, п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України у письмовому провадженні.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутністю учасників справи ( у тому числі при розгляді справи у порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Зачастиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАПособа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Судом встановлено, що згідно з постановою від 30.11.2017 серії БР №025259, 30.11.2017 року в м. Кривому Розі по вул. В.Терещенко Тернівського району водій ОСОБА_1 керував автобусом Рута А0432 д.н.з. НОМЕР_1 знаходячись у рейсі маршрутного таксі «423», був зупинений працівниками поліції під час руху, мав технічні несправності, стоянкова гальмова система при відключенні від трансмісії двигуні не забезпечує нерухомий стан, аварійний вихід заблокований стягуючим пристроєм, чим порушив п.31.4.1 (д) 31.4.1 (г) ПДР України.

Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 10, 11 КУпАП).

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч.2 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Дослідженим у судовому засіданні відеозаписом реєстратора патрульного, який працював у період часу, коли було виявлено адміністративне правопорушення не зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, а саме не зафіксовано момент зупинки вказаного транспортного засобу під час його керування гр.ОСОБА_1, лише зафіксовано факт, що позивач на вимогу патрульного поліцейського пред'явив всі документи, які були йому названі. Будь-яких доказів, що підтверджують зупинку транспортного засобу під час його руху та керування його водієм відповідачем на розгляд суду не подано

Зазначене також підтверджено поясненнями позивача, який зазначив, що прокинувся у транспортному засобі від стуку у двері поліцейськими транспортного засобу в якому він спав.

Відповідно до п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Належних доказів правомірності свого рішення відповідач про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП під час розгляду справи судом, в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України не надав. Сам факт правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджено.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.162 КАС України суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень і про скасування або визнання нечинним рішення. Отже суд вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати вказану постанову.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Як вбачається із відеозапису з патрульного відеореєстратора, вимоги зазначеного Закону позивачем були виконані.

Таким чином, виходячи з вище наведених фактів, враховуючи досліджені судом матеріали справи, відсутність доказів, що підтверджують зупинку транспортного засобу під час його руху та керування його водієм, суд приходить до висновку що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КУпАП не відповідає вимогам, передбачених в КУпАП України, а тому позовні вимоги позивача обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.5-10, 14, 77, 139, 242-246, 250, 295, 297, 286 КАС України, ст.ст.7, 121, 126, 222, 245, 246, 247, 251, 254, 258, 279 КУпАП, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону №2 УПП у м. Кривий Ріг капітана поліції Федоровича Олександра Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконними дій суб'єкта владних повноважень та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 025259 від 30.11.2017 року, винесену інспектором роти №1 батальйону №2 УПП у м.Кривому Розі капітана поліції Федоровича Олександра Олександровича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 121 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення в сумі 680,00 грн..

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення з урахуванням положень, встановлених ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Д. А. Кащук