Справа № 348/2283/17
Суддя: Флоряк Д. В.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2283/17

09 лютого 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді: Флоряк Д.В.

секретаря: Буратчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 07.11.2017 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №714807 від 19.10.2017 року відносно нього про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що інспектором Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 щодо нього винесено постанову серії БР № 714807 від 19.10.2017 р. про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно постанови вбачається, що він (ОСОБА_1.) 19.10.2017 р. в м. Івано-Франківську по вул. Набережна в темну пору доби керував своїм автомобілем без відповідних документів. Зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектором допущено порушення вимог Конституції України та Кодексу України про адміністративні правопорушення. Всупереч вищевказаним вимогам, інспектор невідомо яким чином перевіряв особу правопорушника, оскільки позивач вказане в оскаржуваній постанові правопорушення не вчиняв та й фізично не міг його вчинити, так як в той час перебував за кордоном - в Республіці Польщі, що підтверджується копією його закордонного паспорта з відмітками про перетин кордону з 05.07.2017 р. і повернувся 25.10.2017 р., а постанова стосовно нього складена 19.10.2017 року. Зазначену постанову він отримав поштою 28.10.2017р. За таких обставин позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Просить скасувати постанову у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №714807 від 19.10.2017 року відносно нього про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_4 подав клопотання про слухання справи у його відсутності. Зазначені вимоги ОСОБА_1 підтримав із вказаних у позові підстав, просить скасувати постанову серії БР №714807 від 19.10.2017 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать поштові розписки, які знаходяться в матеріалах справи, заяви про відкладення розгляду справи чи слухання справи у його відсутності не подавав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР №714807 від 19.10.2017 року, ОСОБА_1 19 жовтня 2017 року о 06 год. 50 хв. у місті Івано-Франківську по вулиці Набережна, 28, керував транспортним засобом MERSEDE-BENZ 312 D, номерний знак НОМЕР_1 без відповідних документів на право керування таким транспортним засобом ( а.с. 4).

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 126 КУпАП.

Главою 19 КУпАП передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення, в тому числі передбаченого ст.126 КУпАП, посадова особа органу Національної поліції має право розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та за результатами такого розгляду винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Частинами першою-третьою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У відповідності до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею255 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

За своїм призначенням протокол про адміністративне правопорушення є офіційним процесуальним документом, який свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набрання ним доказової сили, проте, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Судом встановлено, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача було винесено постанову серії БР №714807 від 19.10.2017 р. у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП, згідно якої підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності послужило те, що останній 19.10.2017 року в м. Івано-Франківську по вул. Набережна в темну пору доби керував автомобілем без відповідних документів.

Однак, згідно відміток про перетин кордону в закордонному паспорті ОСОБА_1 встановлено, що 05.07.2017 р. він перетнув кордон України і 25.10.2017 р. повернувся на територію України (а.с. 5-6). Проте, постанова стосовно нього складена 19.10.2017 року.

Крім того, постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 344/13871/17 від 27.12.2017 р. вже встановлено обставину перебування за кордоном України ОСОБА_1 в період часу 05.07.2017 р. по 26.10.2017 р. ( а.с. 42-47).

Згідно з приписами частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому обставина перебування за кордоном України ОСОБА_1 в період часу 05.07.2017 р. по 26.10.2017 р. вже встановлена вищевказаною постановою, та в силу приписів Кодексу адміністративного судочинства України, не підлягає доведенню.

Позивач отримав поштовим листом зазначену постанову 28.10.2017 р., що підтверджується роздруківкою з Інтернет-сайту Укрпошти та поштовим конвертом з номером відправлення (а.с. 10-11).

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Таким чином при винесені постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем не було встановлено всіх фактичних даних справи, не у повному обсязі досліджені обставини справи, не з'ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення саме позивачем та не встановлено саму особу правопорушника.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення, не дають можливості встановити наявність порушення саме позивачем ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

За змістом ч.2 ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів, для спростування доказів наданих позивачем.

Отже, із зазначеного вбачається, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням вимог до інформації, яку повинна містити постанова про адміністративне правопорушення, а саме постанову складено щодо особи, яка на час складання постанови перебувала за межами території України, що призвело до порушення прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП.

Всі вище наведені порушення з боку відповідача, на думку суду є безперечними підставами для скасування оскарженого рішення посадової особи.

За цих обставин, суд вважає, що підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності не має, а тому його адміністративний позов підлягає до задоволення.

Із оскаржуваної позивачем постанови вбачається, що вона винесена 19.10.2017 року, позивач отримав її поштовим листом 28.10.2017 р., а за захистом своїх прав позивач звернувся в суд 07.11.2017 року, тому відповідно до ст. 100 КАС України строк звернення до адміністративного суду ним не пропущено.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 7,9,222,251,252,254,258,263,268,279,283 КУпАП, ст.ст. 72,78,90 241-246,250 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Скасувати постанову у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 714807 від 19.10.2017 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення в зв"язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Флоряк Д.В.