Справа № 233/5594/17
Суддя: Мартишева Т. О.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/5594/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Костянтинівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про поновлення строку звернення до суду, визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов*язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до УСЗН Костянтинівської міської ради про поновлення строку звернення до суду, визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов*язання вчинити певні дії, вказуючи, з урахуванням уточнень та доповнень до позову, що вона у 2014 році перемістилася з тимчасово непідконтрольної території та звернулася до відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних витрат, разом із чоловіком ОСОБА_2 Її було встановлено відповідачем на облік як внутрішньо переміщену особу та призначено адресну допомогу з 17 жовтня 2014 року у розмірі 1768,00 грн., яку вона отримувала до 20 січня 2017 року. З 21 січня 2017 року відповідач припинив виплату адресної допомоги на тій підставі, що у її власності знаходиться будинок у АДРЕСА_1, а також звернувся з вимогою про повернення виплаченої їй адресної допомоги в сумі 29 272, 85 грн., з чим вона не погодилася. Для захисту своїх прав вона звернулася до суду, який постановою від 25 липня 2017 року у справі № 233/2182/17 визнав протиправним та скасував рішення відповідача від 13 лютого 2017 року про відмову у призначенні щомісячної адресної допомоги з 21 лютого 2017 року та зобов*язав відповідача поновити з 21 лютого 2017 року виплату такої допомоги. Після цього відповідачем було поновлено виплату допомоги, але не в повному обсязі, а з утриманням 20 % у рахунок повернення виплачених коштів за період з 17 жовтня 2014 року по 20 січня 2017 року. Відповідач вважає, що оскільки у постанові суду не було зазначено про заборону стягнення виплачених раніше сум допомоги, то він має право її утримувати з позивачки, чим порушує на її думку вимоги діючого законодавства. Просила, з урахуванням уточнень: - поновити строк звернення до суду, який був пропущений з поважних причин, а саме через похилий вік, стан здоров*я та незнання особливостей діючого законодавства, - визнати неправомірними дії відповідача щодо стягнення з неї та її чоловіка сум щомісячної адресної допомоги, що була призначена у встановленому законом порядку та виплачена за період з 17 жовтня 2014 року по 20 січня 2017 року, - скасувати рішення відповідача від 03 березня 2017 року про нарахування переплати щомісячної адресної допомоги, - зобов*язати відповідача виплатити на її користь та користь її чоловіка суму утриманої щомісячної адресної допомоги у розмірі 2121,60 грн.

У судове засідання позивач не з*явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності з урахуванням поданих уточнень, підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з*явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника на підставі письмових заперечень (а.с. 18), у яких зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. № 505 визначений механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання. Згідно із п. 6 даної постанови грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Так як чоловік позивачки має у власності житлове приміщення розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення (АДРЕСА_1), що з*ясувалося у результаті проведеної відповідачем перевірки достовірності документів, поданих ОСОБА_1 для призначення грошової допомоги, виникла переплата по виплаті щомісячної адресної допомоги у розмірі 29272,75 грн. Постанова Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 щодо зобов*язання з 21 лютого 2017 року поновити виплати допомоги була виконана, однак, у ній не було зобов*язань щодо скасування рішення про надмір виплачених коштів. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

З'ясувавши вищенаведену позицію сторін, третьої особи, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 разом із чоловіком ОСОБА_2 з 17 жовтня 2014 року вимушено перемістилась з м. Донецька до м. Костянтинівка, отримали довідки внутрішньо переміщених осіб УСЗН Костянтинівської міської ради № , № , що відповідачем не оспорюється (а.с. 8).

Місце перебування позивачки та її чоловіка зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7), зазначений будинок належить позивачці згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.09.1997 року, що встановлено постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у справі № 233/2182/17 від 25 липня 2017 року, яка набрала законної сили 05 серпня 2017 року (а.с. 9-10).

Як вбачається з особової справи ОСОБА_1 за № 142 УСЗН Костянтинівської міської ради (а.с. 36-40), комісією відповідача 03 березня 2017 року по особовій справі № 606300 щодо отримувача ОСОБА_1 прийнято рішення, викладене у протоколі (а.с. 36), про утворення та утримання переплати з виплати адресної допомоги переміщеним особам за період з 01 грудня 2014 року по 20 січня 2017 року у розмірі 29 272,75 грн. із додатком у вигляді розрахунку переплати (а.с. 36 зворот-37).

Вказаним вище судовим рішенням з урахуванням ухвали суду від 04 серпня 2017 року про виправлення описки у постанові Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у справі № 233/2182/17 від 25 липня 2017 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено: - визнано протиправним та скасовано рішення УСЗН Костянтинівської міської ради Донецької області від 13 лютого 2017 року «Про відмову у призначенні щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» з 21 лютого 2017 року, - зобов'язано УСЗН Костянтинівської міської ради поновити з 21 лютого 2017 року виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та її чоловіку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», - вирішено питання про судові витрати (а.с. 9-10, 11).

На звернення позивачки ОСОБА_1 відповідачем за вих. № 01-20-7745/1-10 від 01 вересня 2017 року (а.с. 4) останню повідомлено, що на виконання постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у справі № 233/2182/17 від 25 липня 2017 року управлінням було проведено нарахування щомісячної адресної допомоги переміщеним особам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на період з 21 лютого 2017 року по 20 серпня 2017 року в сумі 1768,00 грн. щомісячно. При цьому, оскільки рішенням суду не було скасовано чи визнано протиправними дії управління в питанні нарахування зайво виплачених коштів у зв*язку із прихованням інформації про наявність у будь-кого з членів сім*ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, переплата у розмірі 29 272, 75 грн. залишається. Повідомлено, що щомісячне нарахування адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, буде проводитися з утримання 20% від нарахованої суми для погашення переплати, що виникла з вини отримувача (а.с. 4).

Після поновлення виплати позивачці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі судового рішення від 25 липня 2017 року щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних витрат, відповідачем проводиться утримання від нарахованої суми у розмірі 20% для погашення вказаної вище переплати, та утримано суму 2121,60 грн., що не відповідачем оспорюється.

Суть спірних правовідносин у даній справі полягає у правомірності дій відповідача щодо прийняття рішення про нарахування переплати щомісячної адресної допомоги, яка була призначена у встановленому законом порядку та виплачена ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за період з 17 жовтня 2014 року по 20 січня 2017 року, а також продовження її утримання після виконання рішення суду про поновлення виплати позивачці та її чоловіку з 21 лютого 2017 року щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеним особам.

Порядок надання та механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, якою затверджено «Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

Відповідно до п. 2 Порядку (в редакцій станом на час виникнення спірних правовідносин), грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Пунктом 5 Порядку, (в редакцій станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім'ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються.

У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги: прізвище, ім'я та по батькові; число, місяць, рік народження; серія, номер паспорта громадянина України, ким і коли виданий, для іноземців або осіб без громадянства - серія, номер паспортного документа та посвідки на постійне проживання; реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органу державної фіскальної служби і мають відмітку в паспорті); зареєстроване та фактичне місце проживання (перебування); реквізити рахунка уповноваженого представника сім'ї в уповноваженому банку, на який перераховуватиметься грошова допомога; наявність у будь-кого з членів сім'ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції; наявність у володінні всіх членів сім'ї транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (із зазначенням строку експлуатації з дати випуску); наявність у будь-кого з членів сім'ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює.

До заяви додається копія свідоцтва про одруження, копії свідоцтв про народження дітей та письмова згода довільної форми про виплату грошової допомоги уповноваженому представнику сім'ї від інших членів сім'ї та згода на обробку персональних даних

Згідно п. 3 Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2400 гривень

Абз. 2 п. 6 Порядку (в редакцій станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім*ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 7 жовтня 2014 року №33/6/а визначено райони та терміни проведення антитерористичної операції Донецька і Луганська області з 7 квітня 2014 року.

Також, місто Костянтинівка та Костянтинівський район Донецької області відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. № 1053 та від 02.12.2015 р. № 1275-р входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно п. 10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Неправомірність відмови відповідача у призначенні щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 21 лютого 2017 року, встановлена постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 липня 2017 року у справі № 233/2182/17 (а.с. 9-10).

Таким чином, на час звернення позивачки з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги відповідно наказу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 7 жовтня 2014 року №33/6/а м. Костянтинівка Донецької області є містом, в якому здійснювалася АТО, тому у період часу з 17 жовтня 2014 року по 20 січня 2017 року позиваці та її чоловіку обґрунтовано призначено щомісячну адресну допомогу, враховуючи той факт, що належний позивачці на праві власності житловий будинок, знаходиться у місті, що відноситься до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ст. 6 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, всупереч цим вимогам судом встановлено порушення з боку відповідача вищенаведених приписів законодавства.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо стягнення з позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сум щомісячної адресної допомоги, що була призначена у встановленому законом порядку та виплачена за період з 17 жовтня 2014 року по 20 січня 2017 року, скасування рішення відповідача від 03 березня 2017 року про нарахування переплати щомісячної адресної допомоги відносно ОСОБА_1, а також зобов*язання відповідача виплатити на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму утриманої щомісячної адресної допомоги у розмірі 2121,60 грн.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як вбачається з клопотання позивача ОСОБА_1 (а.с. 41-42, 49) та письмових доказів у справі, позивач є внутрішньо переміщеною особою, разом із чоловіком ОСОБА_2 з 17 жовтня 2014 року вимушено перемістилась з м. Донецька до м. Костянтинівка у зв*язку із проведенням антитерористичної операції, є особою похилого віку. Враховуючи зумовлені цим обставини, а також той факт, що позивач вдруге звертається до суду із позовом до відповідача УСЗН Костянтинівської міської ради з приводу неправомірних дій щодо утримання сум щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01 грудня 2014 року по 20 січня 2017 року, виплата якої була поновлена згідно рішення суду, суд приходить до висновку про наявність поважних причин пропуску строку звернення позивача до суду із даним позовом.

В силу ст. 139 КАС України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 9, 77, 79, 122-123, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов*язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 (адреса місця проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3), до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (адреса місцезнаходження: м. Костянтинівка Донецької області, вул.. Громова, 14, ), - задовольнити.

Скасувати рішення Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради від 03 березня 2017 року про нарахування ОСОБА_1 переплати щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 01 грудня 2014 року по 20 січня 2017 року в сумі 29 272 (двадцять дев*ять тисяч двісті сімдесят дві) гривні 75 копійок.

Визнати неправомірними дії Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради щодо утримання з ОСОБА_1, ОСОБА_2 переплати щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 01 грудня 2014 року по 20 січня 2017 року.

Зобов*язати Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради виплатити на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 суму утриманої щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 01 грудня 2014 року по 20 січня 2017 року, у розмірі 2121 (дві тисячі сто двадцять одна) гривня 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя :