Справа № 815/6924/17
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6924/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Бойко О.Я.;

за участі:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

позивача ОСОБА_1 за паспортом ,

представника відповідача ОСОБА_2І за довіреністю,

представник відповідача не зявився ,

третя особа не зявилася

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (65017, м. Одеса, вул. Бреуса,78) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Єврейська,12), Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (65000 м. Одеса, вул. Садова, 1А) третя особа Приморський ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області (65026, м. Одеса, вул. Грецька,42) про визнання протиправним та скасування наказу №1565 о/с від 25.09.2017 р. поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушено прогулу та стягнення моральної шкоди у розмірі 15000,00 грн.

СУТЬ СПОРУ:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, третя особа Приморський ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області (65026, м. Одеса, вул. Грецька,42) в якому просила:

1.Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного Управління Національної поліції в Одеській області №1565 о/с від 25.09.2017 р. в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції на підставі п.4 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (у звязку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

2. Поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді слідчого Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області з 29.09.2017 року.

4. Стягнути з Головного Управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу та судові витрати.

5. Стягнути з Головного Управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн.

02.01.2018 року ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 07.11.2015 р. на підставі наказу №140 о/с від 07.11.2015 р. призначена на посаду слідчого СВ Приморського відділу поліції в м. Одеса ГУ НП в Одеській області.

Наказом ГУ НП в Одеській області №244 о/с позивач звільнена зі служби. Однак постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2017 р. зазначений наказ визнано протиправним та скасовано. Позивач поновлена на займаній посаді.

Так, 31.07.2017 р. позивач дізналася, що на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2017 р. начальник ГУНП в Одеській області видав наказ №1211 о/с від 27.07.2017 р., яким наказ ГУНП в Одеській області №244 о/с від 21.04.2016 р. про звільнення позивача скасовано, а позивача поновлено на посаді слідчого Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області з 21.04.2016 р.

Позивач зазначила, що до виконання обовязків вона не могла приступити, так як перебувала у тяжкому стані через серйозні проблеми зі здоровям.

Однак, разом з витягом з наказу №1211 о/с від 27.07.2017 р. про поновлення позивача на посаді її ознайомили з попередженням про наступне звільнення, начебто у звязку з скороченням штатної чисельності органів і підрозділів НП України та ГУНП в Одеській області відповідно до наказів НПУ №788 дск від 02.09.2016 р. «Про організаційно штатні зміни в ГУ НП в Одеській області» та ГУНП в Одеській області №2244дск від 16.09.2016 р. «Про організаційно штатні зміни в ГУНП в Одеській області».

Позивач відмовилася ознайомлюватися з вищевказаним документом внаслідок того, що перебувала у тяжкому стані, а також тому, що вважала дії службових осіб ГУНП в Одеській області незаконними, а підстави звільнення необґрунтованими.

01.12.2017 р. позивач дізналася про те, що наказом ГУНП в Одеській області №1565 о/с від 25.09.2017 р. її звільнено зі служби в поліції на підставі п.4 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (у звязку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Таким чином, позивач зазначила, що наказ про її звільнення серед іншого ґрунтується на її відмові від проходження служби на запропонованих посадах, однак жодних пропозицій щодо призначення її на будь-яку іншу посаду через скорочення штатів або проведенням організаційних заходів вона не отримувала.

Тобто, зазначена у наказі підстава її відмова від проходження служби на запропонованих посадах є такою, що не відповідає дійсності та порушує її права і законні інтереси.

Позивач вважає, що наказ №1565 о/с від 25.09.2017 р. є протиправним, таким, що винесений на підставі неправдивих відомостей внаслідок чого, наказ належить до скасування, а позивач поновленню на службі.

Позивач зазначила, що внаслідок незаконного звільнення її завдано значної моральної шкоди, яку вона оцінює в розмірі 15 000,00 грн.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві (а.с.4-14)

Представник відповідача у задоволенні позову просила відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву ( а.с.106-109).

Представник відповідача в обґрунтування відзиву на позов зазначила, що 02.09.2016 р. НПУ видано наказ №788 дск «Про організаційно штатні зміни в ГУНП в Одеській області». 16.09.2016 р. ГУНП в Одеській області видано наказ №2244 дск «Про організаційно-штатні зміни в ГУНП в Одеській області».

У звязку із проведенням організаційних заходів, внаслідок яких були скорочені усі посади в Приморському ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області був створений новий штат зазначеного територіального підрозділу ГУНП в Одеській області з організаційними змінами.

Таким чином, відповідно до вказаних наказів, посада слідчого Приморського відділу поліції в м. Одеса ГУНП в Одеській області, на якій було поновлено позивача не передбачена новим штатним розкладом. Враховуючи це позивач, була попереджена про наступне звільнення у звязку із проведенням організаційних заходів та запропоновано посади у новому штаті. Однак, позивач відмовилась ознайомлюватися із вказаним попередженням, про що був складений акт про відмову від ознайомлення з попередженням про наступне її звільнення з займаної посади.

Крім того, представник відповідача зазначила, що у звязку із тим, що вакантних посад слідчого у Приморському ВП ГУНП в Одеській області не має, позивачу було запропоновано проходити службу на посадах рівнозначних посаді, яку обіймала позивач до звільнення, але остання категорично відмовилась, наполягаючи лише на посаді слідчого Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області. Інспекторами сектору кадрового забезпечення було повідомлено останню, що вакантні посади на даний час відсутні.

На думку представника відповідача ГУНП в Одеській області, жодним чином не порушено норм чинного законодавства України та не порушено прав та інтересів ОСОБА_1 при виданні наказу №1565 о/с від 25.09.2017 р.

Відповідач ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України в Одеській області у судове засідання не з'явився про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно.

Третя особа у судове засідання не зявилася про день час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином та завчасно.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення частково. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (до заміжжя Мазурець) ОСОБА_4 з липня 2005 року проходила службу в ОВС України, зокрема з цього періоду працювала на різних посадах в якості слідчого та старшого слідчого в різних підрозділах органів внутрішніх справ та національної поліції.

07.11.2015 р. наказом №140 о/с від 07.11.2015 р. позивач призначена на посаду слідчого СВ Приморського відділу поліції в м. Одеса ГУНП в Одеській області з присвоєнням спеціального звання «капітан поліції».

Наказом ГУНП в Одеській області №244 о/с від 21.04.2016 р. позивач звільнена зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» через службову невідповідність.

14.07.2017 р. постановою Одеського окружного адміністративного суду визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Одеській області №244 о/с від 21.04.2016 р. поновлено позивача на посаді слідчого Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області з 21.04.2016 р., а з ГУНП в Одеській області на її користь стягнуто грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 21.04.2016 р. по 13.07.2017 р.

26.09.2017 р. ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2017 р. залишено без змін.

27.07.2017 р. начальником ГУ НП в Одеській області прийнятий наказ №1211 о/с від 27.07.2017 р., яким наказ ГУНП в Одеській області №244 о/с від 21.04.2016 р. про звільнення позивача скасовано та поновлено її на посаді слідчого Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області з 21.04.2016 р.

Суд встановив, що позивач до виконання обовязків не приступила так як перебувала у тяжкому стані через серйозні проблеми зі здоровям, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками №20 від 13.06.2017 р. та №24 від 17.07.2017 р. виданих КУ «Пологовий будинок №7» (а.с.44).

Разом з витягом з наказу №1211 о/с від 27.07.2017 р. про поновлення позивача на посаді її ознайомили з попередженням про наступне звільнення, у звязку з скороченням штатної чисельності органів і підрозділів НП України та ГУНП в Одеській області відповідно до наказів НПУ №788 дск від 02.09.2016 р. «Про організаційно штатні зміни в ГУ НП в Одеській області» та ГУНП в Одеській області №2244дск від 16.09.2016 р. «Про організаційно штатні зміни в ГУНП в Одеській області» (а.с.45).

31.07.2017 р. відповідач склав акт про відмову від ознайомлення з попередженням про наступне звільнення позивача слідчого Приморського відділу поліції в м. Одеса ГУНП в Одеській області (а.с.46).

28.08.2017 р. відповідач склав акт про відмову проходити службу на запропонованих посадах Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області (а.с.47)

25.09.2017 р. наказом ГУНП в Одеській області №1565 о/с позивач звільнена зі служби в поліції з 29.09.2017 р. за п.4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у звязку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів). Підстава: подання начальника Приморського ВП в м. Одеса ГУ НП в Одеській області від 21.09.2017 р., попередження про наступне звільнення позивача від 31.07.2017 р. №9/5149, акт про відмову проходити службу на запропонованих посадах Приморського ВП в м. Одеса ГУ НП в Одеській області від 28.08.2017 р. №36/ВН405 (а.с.111)

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні норми права.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» №2822 від 13.05.2015р. (надалі - Закон №2822) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Частиною 1 статті 58 Закону України «Про Національну поліцію» №2822 визначено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Положеннями ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» №2822 визначено вичерпний перелік підстав для звільнення поліцейського. Так, п. 4 ч. 1 вказаної статті визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» №2822 днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Порядок призначення поліцейських на посади під час здійснення реорганізації регламентований ст. 68 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про Національну поліцію» №2822 у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення

Згідно з ч. 2 ст. 68 Закону України «Про Національну поліцію» №2822 поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

Частино 3 статті 68 Закону України «Про Національну поліцію» №2822 передбачено, що поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону.

Відповідно до п. 4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене а також те, що Законом України «Про Національну поліцію» не врегульовано процедуру здійснення пропозиції наявних вакантних посад поліцейському, який попереджається про можливе звільнення у звязку зі змінами в організації виробництва і праці в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників до спірних правовідносин необхідно застосувати положення трудового законодавства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з ч.2 ст.36 КЗпП України, зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору. Частиною третьою зазначеної статті встановлено, що у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП).

Згідно з положеннями частини другої статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу.

Статтею 49-2 КЗпП України закріплено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві в установі, організації.

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявна копія акту від 28.08.2017 р. про відмову позивача проходити службу на запропонованих посадах інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області та інспектора-чергової частини відділу моніторингу Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області (а.с.47).

Однак, позивач в судовому засіданні стверджувала, що жодних пропозицій щодо призначення її на будь-яку іншу посаду через скорочення штатів або проведення організаційних заходів вона не отримувала.

Представник відповідача ГУ НП в Одеській області крім, акту про відмову позивача проходити службу на запропонованих посадах жодного доказу та пояснення, щодо пропозиції позивачу перейти на іншу посади суду не надала. Також на запитання суду не пояснила у якій формі надавалася пропозиція позивачу, та яким чином позивач відмовилася від неї.

Також представник відповідача не змогла пояснити чи була присутня позивач при складанні акту про її відмову проходити службу.

Таким чином, суд вважає недоведеність з боку відповідача факту надання позивачу пропозиції про проходження служби на запропонованих посадах та її відмова від них.

Крім того, суд звертає увагу на подання начальника Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 21.09.2017 р., яке містить виключно позитивну характеристику позивача як співробітника органів внутрішніх справ та Національної поліції України (а.с.48-48).

Суд встановив, що НП України прийнято наказ №788 дск від 02.09.2016 р. «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні НП в Одеській області», на підставі зазначеного наказу ГУ НП в Одеській області прийнято наказ №2244дск від 16.09.2016 р. «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області» (а.с.121-144).

Однак з огляду на витяг з штату Приморського ВП в м. Одеса в слідчому відділі кількість посад слідчих станом на 01.01.2017 р. складає 2 посади (а.с.80), станом на 01.03.2017 р. кількість посад слідчих складає 15 осіб (а.с.87) станом на 29.09.2017 р. складає 2 особи (а.с.131), станом на 01.01.2018 р. складає 2 особи (а.с.95).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що скорочення посади, яку обіймав позивач - відсутнє, а тому її звільнення за п.4 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію є неправомірним.

Відповідно до статті 43 Конституції України: «Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується».

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує різні можливості у виборі роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки та перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення».

Відповідно до п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, суд робить висновок, що відповідач всупереч чинному законодавству прийняв наказ № 1565 о/с від 25.09.2017 р., яким звільнив позивача із займаної посади необґрунтовано, з порушенням встановленої законом процедури звільнення.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Головного управління НП в Одеській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.273-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться, у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд, враховуючи той факт, що позивач внаслідок незаконного звільнення завдано моральної шкоди яка полягала в тому, що вона безпідставно була позбавлена права на отримання заробітку внаслідок чого змушена була прикладати додаткові зусилля для організації свого життя та сімї. Також постійні хвилювання про те, як матеріально забезпечити себе та свою сімю, тримало її в постійній нервовій та психологічній напрузі. Незаконне звільнення призвело до того, що вона постійно думала, як та куди влаштуватись на роботу, оскільки звільнення відбулось раптово, більш того без будь-яких законних підстав, що спричинило позивачу значні моральні страждання.

Однак, позивач впродовж судового розгляду справи не довела відповідними доказами розмір моральної шкоди у розмірі 15 000 грн. з урахуванням викладених обставин.

Таким чином, суд робить висновок про стягнення з Головного управління НП в Одеській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.

Середній заробіток працівника згідно з ч.1 ст.27 Закону України №108/95-ВР Про оплату праці визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100.

Пунктом 5 Порядку №100 передбачено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до п.8 Порядку №100 у разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Згідно з п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995р. у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до п.4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю. В інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Згідно з довідкою ГУНП в Одеській області №67 від 15.01.2018р. (а.с.123), заробітна плата позивача за останні два календарні місяці із розрахунку нарахованої зарплати за липень, серпень 2017 року склала 4877,42 грн. з урахуванням податків.

Таким чином, суд робить висновок про наявність підстав для стягнення на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 29.09.2017р. по 14.02.2018 року (96 днів 180,65) у розмірі 17 342,00 грн. з урахуванням податків.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного Управління Національної поліції в Одеській області №1565 о/с від 25.09.2017 р. в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції на підставі п.4 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (у звязку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

3. Поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді слідчого Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області з 29.09.2017 року.

4. Стягнути з Головного Управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 17 342 (сімнадцять тисяч триста сорок два),40 грн. з урахуванням податків.

5. Стягнути з Головного Управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 моральну шкоду у розмірі 5000 (пять тисяч) ,00 грн.

6. У решті позовних вимог відмовити.

7. Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

8. ОСОБА_5 адреса: 65017, м. Одеса, вул. Бреуса,78 ІПН НОМЕР_1

Відповідач ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області адреса: 65014 м. Одеса, вул. Єврейська ,12 .

Відповідач - Державна казначейська служби України в Одеській області адреса: 65000 м. Одеса, вул. Садова, 1А.

Третя особа - Приморський ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області адреса: 65026, м. Одеса, вул. Грецька,42.

Повний текст рішення складений та підписаний 19 лютого 2018 року.

Суддя О.Я. Бойко

.