Справа № 804/1041/18
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
09 лютого 2018 р.Справа №804/1041/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «АрселорМіталл Кривий Ріг» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «АрселорМіталл Кривий Ріг» до Головного управління Державної служби з питань праці (Держпраці) у Дніпропетровській області про скасування постанови, -
07 лютого 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «АрселорМіталл Кривий Ріг» (далі позивач) до Головного управління Державної служби з питань праці (Держпраці) у Дніпропетровській області (далі відповідач) з вимогами про скасування постанови Головного управління Державної служби з питань праці (Держпраці) у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №392/4.2-3/46 від 09.01.2018 р. у розмірі 896 000,0грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2018 р. адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «АрселорМіталл Кривий Ріг» залишено без руху, позивачу запропоновано у строк протягом 10-ти днів з дня отримання даної ухвали привести у відповідність до вимог ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву.
До адміністративного позову позивачем долучено заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Головного управління Державної служби з питань праці (Держпраці) у Дніпропетровській області №392/4.2-3/46 від 09.01.2018 р. до набрання законної сили судовим рішенням у справі за відповідним позовом.
В обґрунтування заяви позивач зазначив, що на даний час існує нагальна потреба у застосуванні судом заходів забезпечення позову, оскільки оскарження постанови Головного управління Державної служби з питань праці (Держпраці) у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №392/4.2-3/46 від 09.01.2018 р. в судовому порядку не зупиняє дію постанови та не звільнення позивача від обовязку сплатити у визначений у постанові штраф у розмірі 896 000,0грн.
Клопотання зареєстровано за №42зп-18/804/1041/18.
Згідно з ч.1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Дослідивши заяву та матеріали справи, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно із частиною 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Відповідно до частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Тобто, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
В розумінні наведених норм процесуального закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Вичерпний перелік підстав для зупинення виконавчих дій встановлено ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження»
Так, згідно до ч. 1 ст. 34 вказаного Закону України виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі:
1) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу;
2) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа;
3) зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення;
4) порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій за рішеннями про виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю особи, авторської винагороди, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообовязкового державного соціального страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності, рішеннями немайнового характеру, у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника);
5) звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною пятою статті 15 цього Закону;
6) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення;
7) включення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, яка виникла внаслідок розрахунків за енергоносії з урахуванням дати заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", крім рішень, передбачених абзацом шостимпункту 3.7 статті 3 зазначеного Закону;
8) затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство;
9) надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";
10) включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем);
11) встановлення мораторію на звернення стягнення на активи боржника за зобовязаннями підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене на території проведення антитерористичної операції, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Як встановлено матеріалами справи, постановою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №392/4.2-3/46 від 09.01.2018 р. на Публічне акціонерне товариство «АрселорМіталл Кривий Ріг» накладено штраф у розмірі 896 000,0грн.
Постанова підлягає виконанню з моменту її складання з 09.01.2018 року.

Строк для самостійного виконання зазначених постанови протягом одного місяця з дня прийняття постанови.

Постанову отримано позивачем 09.01.2018 р., тобто строк для самостійного виконання спливає 09.02.2018 року.

07 лютого 2018 року Публічне акціонерне товариство «АрселорМіталл Кривий Ріг» звернулось до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування постанови №392/4.2-3/46 від 09.01.2018 р.

На даний час за даним позовом не відкрито провадження в Дніпропетровському окружному адміністративному суді.

Враховуючи той факт, що силу ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанова №392/4.2-3/46 від 09.01.2018 р. є виконавчим документом, а також те, що вичерпний перелік підстав для зупинення виконавчих дій встановлено ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» і він не містить такої підстави, як оскарження виконавчого документа в судовому порядку, суд дійшов висновку про наявність підстав застосування заходів забезпечення адміністративного позову у справі №804/1041/18 до відкриття провадження у справі, оскільки в разі примусового виконання постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, позивачу прийдеться докласти значних зусиль та витрат до відновлення порушеного права, у тому числі шляхом ініціювання інших судових проваджень, що є неприпустим та не узгоджується із завданням адміністративного судочинства.

За таких обставин, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню шляхом зупинення дії постанов Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу №392/4.2-3/46 від 09.01.2018 р. до винесення рішення по справі.

Суд вважає доцільним зауважити позивачу, що згідно з ч. 8 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позову, скасовуються судом у разі повернення позовної заяви.

Невиконання позивачем вимог ухвали суду від 09.02.2018 р. про залишення позову без руху, тягне повернення такого позову.

Керуючись ст.ст. 150, 151,154, 157 156, 294 Кодексуадміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства «АрселорМіталл Кривий Ріг» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «АрселорМіталл Кривий Ріг» до Головного управління Державної служби з питань праці (Держпраці) у Дніпропетровській області про скасування постанови - задовольнити.

Забезпечити позов у адміністративній справі №804/1041/18 шляхом зупинення дії постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу №392/4.2-3/46 від 09.01.2018 р. до винесення рішення по справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена. Розяснити заявнику та іншим сторонам у справі, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя ОСОБА_1