Справа № 404/6811/17
Суддя: Галаган О. В.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/6811/17
Номер провадження 2-а/404/96/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого - судді Галагана О.В.,

при секретарі - Туровської О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовною заявою ОСОБА_1 (поштова адреса: АДРЕСА_1 )до інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП Бургаз Максима Васильовича (поштова адреса: вул. Юрія Бутусова, 22, м. Кропивницький, 25030, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1), третя особа - Управління патрульної поліції у місті Кропивницький Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження юридичної особи: вул. Ю. Бутусова, 22, м. Кропивницький, 25030) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом, відповідно до якого просив:

- визнати неправомірними дії інспектора патрульної поліції 3-ї роти батальйону Управління патрульної поліції в м. Кропивницькому ДПП Бургаза М.В., які полягають у винесенні постанови серії БР № 221534 від 02.10.2017 року про застосування до позивача штрафу у розмірі 510 грн., за правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП;

- визнати протиправною та скасувати постанову серії БР №221534 від 02.10.2017 року, винесену інспектором патрульної поліції 3-ї роти батальйону Управління патрульної поліції в м. Кропивницькому ДПП Бургаз М.В.

- провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2017 року адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП Бургаз Максима Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення передана на розгляд судді Завгородньому Є.В., який відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду.

21.12.2017 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді, який ухвалою суду від 21.12.2017 року задоволено та передано справу на автоматичний розподіл в порядку, передбаченому ст. 18 КАС України.

22.12.2017 року вище вказаний позов відповідно до проколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями передано до провадження судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Галагана О.В.

На обґрунтування позову зазначено, що 02.10.2017 року біля 10-40 год., ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ Сенс» державний номер НОМЕР_1 по вул. В. Перспективній в м. Кропивницький зі сторони вул. Дворцової в напрямку вул. Шевченка. Наближаючись до вказаного перехрестя двигун його автомобіля почав працювати з перебоями, смикатися, що значно ускладнювало його рух на підйом вказаної вулиці. Для уникнення аварійної ситуації на перехресті з вул. Шевченка через технічний стан автомобіля, ОСОБА_1 ввімкнув правий покажчик повороту та здійснив вимушену зупинку біля правого краю проїжджої частини відповідно до вимог ПДР України - «припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку…», при вимушеній зупинці увімкнув аварійну сигналізацію. При цьому, ОСОБА_1 намагався усунути неполадки двигуна, для чого його вимкнув, пробував завести, потім вимкнув ГБО, яким обладнаний його автомобіль та здійснив запуск двигуна на бензині. Після декількох спроб двигун запустився та почав працювати в нормальному режимі. Крім того, його вимушена зупинка тривала 2-3 хв., при цьому, ні він, ні його пасажири з автомобіля не виходили. Впевнившись, що для подальшого руху перешкод немає, ОСОБА_1 увімкнув лівий покажчик повороту та почав рух, не створюючи жодних перешкод для інших учасників руху. В цей час, виїхав патрульний автомобіль, який здійснював поворот ліворуч, виїхав на зустрічну смугу та зупинився. Один із працівників поліції махнув йому рукою зупинитися, відповідно до вказаної вимоги ОСОБА_1 здійснив зупинку біля правого краю проїжджої частини. Після чого, працівник поліції склав відносно ОСОБА_1 постанову, не вислухавши його зауваження про те, що зупинка була вимушена, між цим пропонував скласти протокол за не пристебнутий пасок. В розмові з працівником поліції, інспектор йому продемонстрував відео, на якому було зафіксовано рух якого автомобіля, без номерних знаків, який рухався від правого краю проїжджої частини по вул. В. Перспективна.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні та через канцелярію суду надав відео-фіксацію з місця адміністративного правопорушення, яка записана на носії інформації DVD-R диск, як доказ по справі.

31.10.2017 року ухвалою суду при відкритті провадження по справі до участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено Управління патрульної поліції у місті Кропивницький Департаменту патрульної поліції.

Представник третьої серби про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.10.2017 року відповідачем по справі було складено постанову про адміністративне правопорушення, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 грн., а саме за те, що він 02.10.2017 року о 10-55 год., керуючи транспортним засобом «DAEWOO SENS» державний номер НОМЕР_1 в м. Кропивницький по вул. В. Перспективна, 25/34, здійснив зупинку транспортного засобу менше ніж 10 метрів від прилеглої території чим (…) рух іншим учасникам руху виїзду з прилеглої території та менше ніж 30 метрів здійснив зупинку від знаку 5.4.1 (…),порушив ПДР України п.п 15.9 (и, е).

Частиною 3 ст. 122 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Згідно до п.п. 15.9 (и) ПДР України зупинка забороняється, крім іншого ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до п.п. 15.9 (е) ПДР України зупинка забороняється: е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Згідно з 5.41.1 "Пункт зупинки автобуса". Знак позначає початок посадкового майданчика автобуса. За межами населених пунктів знак може бути встановлений на павільйоні з боку прибуття маршрутних транспортних засобів. У нижній частині знака може бути нанесено зображення таблички 7.2.1 із зазначенням протяжності посадкового майданчика.

Згідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З оглянутої відеозапису наданої відповідачем вбачається наданого з нагрудного відео реєстратора, вбачається, що інспектор зупинив транспортний засіб на його питання чому позивач був припаркований (лише з контексту розмови можна зрозуміти, що зупинка в цьому місці є забороненою за наявності відповідного знаку), той пояснив, що транспортний засіб почав смикатись, що і стало причиною зупинки, та була увімкнена аварійна світлова сигналізація. При перегляді відеозапису правопорушення позивач зазначав відповідачу, що аварійно світлова сигналізація працює в той час як останній вказав, що не бачить її роботу. Які саме правопорушення вчинив позивач інспектор при розмові з ним не зазначає, вказав лише, що той їхав будучи не пристебнутий паском безпеки на що водій погодився, проте дане правопорушення йому не інкриміноване. Хоча в 10:42:00 (мітка часу відеозапису) інспектор запросив відповідача іти з ним вказавши, що він винесе постанову за порушення знаку - штраф 51 грн. та за ремені безпеки - 255 грн. Інспектором врешті-решт так і не було проінформовано позивача, які саме правила дорожнього руху він порушив та не було запропоновано надати пояснення по кожному з них. Розгляд справи фактично не відбувся.

Інших об'єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідачем зібрано не було.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП не підтверджується жодним доказом. Проте, що позивачем порушено відстань від зупинки громадського транспорту взагалі не було предметом обговорення при розгляді ним справи, який він дорожній знак порушив, як і не називався дорожній знак в зоні якого було здійснено зупинку. Не обговорювалось питання порушення п.п. 15.9 (е) ПДР України. Якщо брати відеозапис, як окремий доказ, а не у сукупності із іншими (постановою) не можна взагалі зрозуміти, яке правопорушення з інкримінованих позивачу ним вчинено.

Отже, відповідачем всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України наявність порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено. За таких підстав, дії відповідача по винесенню оскаржуваної постанови є протиправними, а тому винесена інспектором поліції постанова щодо відповідача є незаконною та підлягає скасуванню.

Суд відмовляє у закритті провадження у справі, оскільки відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, а тому прийняття рішення щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган чи повноважена особа, яка вирішує питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Щодо строку звернення позивача до суду, суд зазначає про наступне, відповідно до ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова інспектором винесена 02.10.217 року, не була отримана позивачем на місці та надіслана поштою. Позивач 12.10.2017 року звернуся з заявою до начальника УПП в м. Кропивницькому ДПП про оскарження постанови про адміністративного правопорушення від 02.10.2017 року, а 19.10.2017 року отримав відповідь про відмову у задоволенні його заяви.

30.10.2017 року звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з даним позовом з метою захисту порушеного права.

Згідно до ч. 4 ст. 99 КАС України (що діяла на час звернення позивача до суду), якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звердення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії, або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 72, 77, 246, 250, 295 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (поштова адреса: АДРЕСА_1) до інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП Бургаз Максима Васильовича (поштова адреса: вул. Юрія Бутусова, 22, м. Кропивницький, 25030, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1), третя особа - Управління патрульної поліції у місті Кропивницький Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження юридичної особи: вул. Ю. Бутусова, 22, м. Кропивницький, 25030) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 221534 від 02.10.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 05 лютого 2018 року.

Суддя Кіровського О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда