Справа № 361/6661/17
Суддя: Селезньова Т. В.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/6661/17
Провадження № 2-а/361/103/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 лютого 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі: головуючого - судді Селезньової Т.В.,

при секретарі - Корніюк К.А.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Броварах адміністративну справу за позовом Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення штрафу на боржника, -

встановив:

Позивач просить скасувати як незаконну і таку, що порушує його права, постанову відповідача від 18.10.2017р. про накладення на нього штрафу за невиконання судового рішення, що перебуває на виконанні у відповідача, де у виконавчому провадженні № 50614950 позивач є боржником. Позовні вимоги вмотивовані тим, що дана постанова прийнята державним виконавцем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; що судове рішення боржником (позивачем) виконане у відповідності до вимог закону, повністю і належним чином; що на підставі судового рішення в 2016 році було проведено перерахунок пенсії стягувачу (ОСОБА_2) за наданою ним довідкою про зарплату (вказаною у судовому рішенні) і за Законом «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Закон №2262-У11). З урахуванням ухвали суду про роз'яснення судового рішення позивач зробив ще один перерахунок пенсії стягувачу на виконання вказаного судового рішення , про що він, позивач (боржник у виконавчому провадженні) повідомив державного виконавця своїм листом від 9.10.2017р., а саме повідомив про те, що за перерахунком пенсії стягувачу за статтею 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Закон № 796-Х11) - як було роз'яснено в ухвалі суду - призначена пенсія в розмірі 160 процентів прожиткового мінімуму є меншою від раніше нарахованої стягувачу пенсії, тому продовжено виплату пенсії у колишньому розмірі. Таке виконання судового рішення вважає належним, тому вважає, що у державного виконавця не було підстав для накладення на боржника штрафу.

Згідно КАС десятиденний строк звернення до суду з позовом щодо оскарження дій та рішень державного виконавця рахується з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її права. Позивач подав позов 1.11.2017р., і якщо виходити з дати отримання ним копії оскаржуваної постанови про накладення штрафу (24.10.2017р.), то суд саме дану дату приймає як таку, коли позивач дізнався про дану постанову, і як дату, від якої слід обліковувати строк звернення до суду. Тому у строк 10 днів з дня винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу на боржника позивач не подав позов до суду з поважних для нього причин. Таким чином, відсутні підстави для залишення позову без розгляду. Позов підлягає розгляду по суті.

Відповідач подав письмові заперечення (відзив), в яких зазначив, що постанова про накладення штрафу ним винесена законно, оскільки у встановлений боржнику строк для виконання судового рішення боржник рішення суду не виконав.

Третя особа ОСОБА_2 заперечував проти позову, підтримав сторону відповідача, вважає, що постанова про накладення штрафу на боржника (позивача), є законною і обґрунтованою, оскільки боржник тривалий час , умисно і без поважних причин ухиляється від належного виконання судового рішення, і до даних пір не здійснив перерахунку йому пенсії у відповідності до прийнятої на його користь постанови суду від 25.12.2015р. з урахуванням ухвали суду від 24.08.2017р. про роз'яснення даної постанови, а згідно даних судових рішень відповідач повинен перерахувати йому пенсію за довідкою про зарплату з застосуванням норм ст.54 Закону №796 та п.9 Постанови ПКМУ №1210 (яким встановлено формулу такого розрахунку); натомість боржник спочатку (в 2016р.) здійснив перерахунок на підставі вказаної у постанові суду довідки про зарплату №270, але не правильно, за Законом №2262 (військовим законом) і не застосувавши положення ст.54 Закону №796. А після роз'яснення суду щодо застосування вказаної норми закону боржник зробив перерахунок знову неправильно, застосувавши лише вказану норму щодо встановленого мінімального розміру призначеної пенсії (160% прожиткового мінімуму), не застосувавши формулу розрахунку, визначену в п.9 Постанови №1210 (на яку є відсилання в статті 54 закону №796) і без урахування зарплати, вказаної у довідці про зарплату №270, зазначеній у постанові суду.

Судом при розгляді даного позову встановлено:

25.12.2015р. Броварським міськрайонним судом Київської області ухвалено постанову в адміністративній справі № 361/8288/15-а, провадження №2-а/361/563/15 про задоволення позову ОСОБА_2, зокрема, даною постановою відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області було зобов'язано здійснити перерахунок пенсії позивачу ОСОБА_2 із заробітної плати за роботу в населених пунктах зони відчуження м. Прип'ять, м. Чорнобиль з 26 по 30 квітня 1986 року, згідно довідки №270 від 27.10.2015р. ГУДСНС України в Київській області, та виплатити недоплачені суми з урахуванням уже проведених виплат

За даною постановою видано виконавчий лист, і за даним виконавчим листом відповідачем було відкрито виконавче провадження № 50614950 (стягувач ОСОБА_2, боржник Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області).

У даному виконавчому провадженні боржник в 2016 році направив Управлінню державної виконавчої служби листи , в яких повідомив про проведення ним перерахунку пенсії з зазначеної у постанові суду довідки про зарплату №270, і про те, що такий перерахунок зроблено на підставі Закону №2262 (для військовослужбовців), а не за Законом №796 (для постраждалих від чорнобильської катастрофи), і що сума за даним перерахунком становить мінус 15829грн., тобто зменшується і відповідно продовжується виплачуватись у колишньому розмірі.

З даних підстав (виконання боржником рішення суду) відповідач виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. Дана постанова була оскаржена стягувачем ОСОБА_2 до суду і скасована судом. Постановою відповідача від 30.05.2017р. було відновлено виконавче провадження. Постанова була направлена сторонам виконавчого провадження, в тому числі позивачу (боржнику), отримана боржником 1.06.2017р., вх..№571/9 від 1.06.2017р.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду від 24.08.2017р. за зверненням стягувача ОСОБА_2 суд роз'яснив постанову від 25.12.2015р., в тій частині, що при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2 , виходячи з заробітної плати, одержаної за роботу в населених пунктах зони відчуження м. Прип,ять Чорнобіль з 26 по 30 квітня 1986 року згідно довідки №270 ГУДСНС від 27.10.2015р., підлягають застосуванню положення ст.54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, перерахунок пенсії стягувачу ОСОБА_2 на виконання судового рішення від 25.12.2015р., зроблений боржником у 2016році, вважається неправильним; виконання боржником судового рішення у такий спосіб визнане неналежним. Тому відповідач мав підстави для відновлення виконавчого провадження і для вжиття всіх передбачених законом «Про виконавче провадження» виконавчих дій, в тому числі заходів примусу до боржника, направлених на спонукання боржника до належного і повного виконання судового рішення у відповідності до резолютивної частини рішення.

На виконання постанови суду і згідно постанови державного виконавця про відновлення виконавчого провадження боржник (позивач у даній справі) направив державному виконавцю (відповідачу у даній справі) листа від 9.10.2017р. №6523/09-12, в якому повідомив, що з урахуванням ухвали суду від 14.08.2017р. про роз'яснення судового рішення від 25.12.2015р. він здійснив перерахунок пенсії стягувачу, застосувавши статтю 54 закону №796 та п.11 Постанови КМУ №1210 (Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, де п.11 передбачено, що мінімальний розмір пенсії для інвалідів 2-ї групи становить 160% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, і згідно такого розрахунку розмір пенсії ОСОБА_2 зменшується , а отже , відповідно до вимог законодавства пенсія буде виплачуватись в попередньому розмірі. Згідно наданого розрахунку доплати за рішенням суду - доплата склала мінус 16260грн.

Оскаржуваною Постановою від 18.10.2017р., винесеною головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бочковським Тарасом Олександровичем у виконавчому провадженні № 50614950, з посиланнями на п.4 ст.19, ч.2 ст.63 та ст.75 Закону «Про виконавче провадження» -

1.за невиконання рішення суду на боржника накладено штраф на користь держави у розмірі 5100грн.;

2.зобов,язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередити про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Згідно ст.14 КАСУ в редакції, чинній станом на день винесення оскаржуваної постанови - постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч.4 ст.257 КАС в тій редакції - примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст.1 закону «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.2 закону - виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: зокрема, 1) верховенства права; 2) обов'язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об'єктивності.

Згідно ст. 31 закону - у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.18 закону - в иконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний : 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.3 ст.18 закону державний виконавець має право , зокрема, 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону ; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

Згідно ч.1 ст.63 Закону - з а рішенням, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст.26 Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Ч.2 - у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Розглядаючи позов і виходячи лише з наданих доказів, суд встановив:

Станом на день винесення відповідачем постанови про відновлення виконавчого провадження (постанова від 30.05.2017р.) боржник не виконав належним чином судове рішення від 25.12.2015р. Дана обставина вважається встановленою (враховуючи вже наявні судові рішення з даного приводу). Тому боржник, отримавши постанову про відновлення виконавчого провадження, був зобов'язаний виконати рішення належним чином, у відповідності до резолютивної частини рішення.

Встановлено, що в даній стадії виконання судового рішення боржник направив державному виконавцю і стягувачу листа, в якому повідомив про те, що за проведеним перерахунком пенсія стягувачу зменшується. З даного листа не вбачається належного виконання судового рішення і проведення перерахунку пенсії стягувачу саме у спосіб, вказаний у резолютивній частині судового рішення та з урахуванням роз'яснень в ухвалі суду. Сам факт надання відповіді державному виконавцю, що за проведеним розрахунком пенсія стягувачу зменшується, не може розглядатись судом як підтвердження належного виконання рішення.

Як видно з наданого листа, застосування відповідачем ст.54 Закону №796 полягало лише у тому, що було визначено мінімальний розмір пенсії. З даного листа не видно проведення розрахунку і всіх відповідних обчислень пенсії стягувачу за довідкою про зарплату, на яку є конкретне посилання в судовому рішенні.

Позивач не довів, що він на виконання вказаного судового рішення зробив перерахунок пенсії виходячи з зарплати, зазначеної у довідці №270 (як вказано в резолютивній частині рішення від 25.12.2015р.) і з застосуванням статті 54 закону №796 (як це вбачається і зі змісту самого рішення від 25.12.2015р., і як це вказано в ухвалі суду від 24.08.2017р. про роз'яснення даного судового рішення). Позивач не надав суду при розгляді даної справи таких доказів, які б безспірно і безсумнівно вказували на належне виконання ним судового рішення від 25.12.2015р. З наданих позивачем доказів не видно належного виконання судового рішення (постанови суду від 25.12.2015р.).

Таким чином, відповідач (державний виконавець) мав всі підстави для вжиття заходів примусу до боржника. який у встановлений строк не виконав рішення суду, і тому мав право накласти на боржника штраф та встановити новий строк для виконання рішення.

При розгляді даного позову щодо оскарження дій та рішень суб'єкту владних повноважень , суд перевіряє такі дії на їх відповідність вимогам , зазначеним у ч.2 ст.2 КАС України. І в даному випадку порушень даних вимог відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови судом не встановлено. Оскаржувана постанова є вмотивованою (в ній наведено мотиви прийняття такого рішення і конкретні обставини), обґрунтованою (оскільки встановлено підстави для накладення штрафу, передбачені ст.63 закону про виконавче провадження), і такою, що відповідає вимогам закону. Дана постанова винесена посадовою особою в межах наданих повноважень без їх перевищення, збалансовано, з урахуванням всіх обставин, зокрема того, що рішення не виконувалось протягом тривалого часу, значно більшого, ніж встановлений законом десятиденний строк для його виконання. Дана постанова винесена для досягнення мети виконавчого провадження, для забезпечення захисту порушених прав стягувача.

Позивач - в межах заявлених ним позовних вимог і обґрунтувань, та виходячи з наданих ним доказів - не довів суду наявність підстав для скасування оскаржуваної ним постанови. Тому у позові слід відмовити.

Керуючись ст.287 КАС України , суд -

В И Р І Ш И В:

У позові Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про скасування постанови від 18.10.2017р. про накладення штрафу на боржника у виконавчому провадженні № 50614950, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Т.В. Селезньова