Справа № 503/2084/17
Суддя: Сердюк Б. С.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 503/2084/17
Провадження № 2-а/503/5/18
УХВАЛА

08 лютого 2018 року м. Кодима

Кодимський районний суд Одеської області, у складі головуючого судді Сердюк Б.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Кодимської районної державної адміністрації Одеської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Кодимської районної державної адміністрації Одеської області, в якому просить поновити йому строк звернення до суду з позовом, визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії (інваліду ІІ групи) та зобовязати відповідача здійснити відповідне нарахування та виплату недоплаченої допомоги відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 2009 року по 2016 рік, в розмірі 43035 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що управлінням соціального захисту населення Кодимської районної державної адміністрації Одеської області позивачу було відмовлено у перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення за період з 2009 року по 2016 рік, у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, встановленої частиною 4 статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виплачено щорічну допомогу на оздоровлення лише у розмірі 120,00 грн., що на думку позивача значно звужує його права на отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірах, визначених законом. Крім того посилаючись на ч. 3 ст. 268 ЦК України вказує, що строк звернення до суду з позовом ним не пропущений, однак у разі пропуску, просить його поновити.

Ухвалою від 18.12.2017 року призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України та встановлено відповідачу 15-денний строк, з дня вручення ухвали, для подання відзиву на позов.

06.02.2018 року, на виконання вимог ухвали від 18.12.2017 року, управлінням соціального захисту населення Кодимської районної державної адміністрації Одеської області до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі та просить у їх задоволенні відмовити, оскільки, застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до ст. 62 цього Закону, здійснюється в порядку передбаченому Кабінетом Міністрів України. У свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" установлено розмір щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам I і II групи, у розмірі 120 гривень. Тобто, дії управління соціального захисту населення Кодимської районної державної адміністрації Одеської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", повністю відповідають вимогам чинного законодавства України і є правомірними. Крім того відповідач просить врахувати, що позивачем було пропущено строк звернення до суду з позовом та просить застосувати наслідки пропуску цього строку.

Судове засідання проводилось в порядку, передбаченому статтею 263 КАС України.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом 24.10.2017 року.

Частинами 1 та 2 статті 99 КАС України, в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду з позовом, було визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Проаналізувавши зазначені норми слід дійти висновку, що чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, що насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Крім того, законодавець пов'язує початок обчислення строку не з тим, коли особа суб'єктивно з'ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об'єктивно повинна була дізнатися про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За приписами ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Згідно із ч. 3 ст. 120 КАС України строк, що визначається місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця цього строку.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виплати допомоги на оздоровлення, яка є щорічною, а тому перебіг строку звернення до суду з позовом слід відраховувати з першого дня календарного року наступного за тим, в якому мала бути виплачена вказана допомога.

Враховуючи, що позивачем заявлено вимоги щодо недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за період з 2009 року по 2016 рік, шестимісячний строк звернення до суду з позовом за останній рік закінчився 30 червня 2017 року.

Позивачем в позовній заяві заявлено вимогу про поновлення строку звернення до суду з позовом, однак причини пропуску цього строку не наведені, а навпаки, посилаючись на ст. 268 ЦК України позивач зазначає, що строк для звернення до суду ним не пропущено.

Таким чином, клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду є необґрунтованим, безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає. Судом також не знайдено поважних причин пропуску строку звернення позивача до суду з даним позовом.

Крім того, судом встановлено, що ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 31 серпня 2017 року аналогічний позов ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Кодимської районної державної адміністрації Одеської області залишено без розгляду з таких самих підстав.

При вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду з позовом, судом враховано практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" є джерелом права.

Зокрема, у справах "Стаббігс та інші проти Великобританії" та "Девеер проти Бельгії" Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду слід відмовити, у зв'язку з чим, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 122-123, 240-243, 248, 263 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з позовом відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Кодимської районної державної адміністрації Одеської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Б.С. Сердюк