Справа № 804/6865/17
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2017 року Справа № 804/6865/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача представників відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради до Східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування вимоги
Комунальне підприємство «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування пунктів 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12, 13 вимоги від 21.09.2017 року №04-15-15/7921.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що за результатами ревізії позивача складено ОСОБА_3 від 17.08.2017 року №15-19/6, у висновках якого зазначено про наявність фінансових порушень у діяльності підприємства, що призвели до втрат фінансових та матеріальних ресурсів на загальну суму 5 880 447,80 грн. На підставі зазначеного ОСОБА_3 відповідачем винесена обов'язкова до виконання вимога від 21.09.2017 року №04-15-15/7921, відповідно до якої позивача зобов'язано усунути виявлені порушення законодавства в установленому законодавством порядку. Позивач вважає, що вимоги Східного офісу Держаудитслужби щодо усунення порушень, зазначених у пунктах 1-10, 12, 13 вимоги від 21.09.2017 року № 04-15-15/7921, не відповідають нормам чинного законодавства, носять формальний неконкретизований характер, оскільки їх виконання у законний спосіб є неможливим, а відтак вони є незаконними та підлягають скасуванню.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити позов.
Відповідач - Східний офіс Держаудитслужби проти позову заперечував, подав до суду письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи, та згідно яких обов'язкова вимога від 21.09.2017 року №04-15-15/7921, пункти якої оскаржуються позивачем, прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.
Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.
На підставі звернення прокуратури Дніпропетровської області від 04.07.2017 року №17/1-3265вих17, ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.07.2017 року по справі №201/9800/17(провадження №1кс/201/6218/2017), статті 11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю» від 26.01.1993 року №2939-ХІІ, на підставі направлення від 13.07.2017 року №597, виданого начальником Східного офісу Держаудитслужби ОСОБА_7, головним державним фінансовим інспектором відділу взаємодії з правоохоронними органами Східного офісу Держаудитслужби ОСОБА_8 проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради за період з 01.01.2016 року по 20.06.2017 року, про що складено ОСОБА_3 від 17.08.2017 року №15-19/6.
В подальшому, Східним офісом Держаудитслужби на адресу Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради направлено вимогу від 21.09.2017 року №04-15-15/7921 «Щодо усунення порушень законодавства», якою зобовязано позивача усунути виявлені порушення в установленому законодавством порядку.
Проведеною відповідачем ревізією встановлені порушення, які відображені у відповідних пунктах вимоги від 21.09.2017 року № 04-15-15/7921, зокрема:
- п. 1 - в порушення п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХІV, п.5, 6, 20 П(с)БО №16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, п.2.6, 4.1, 7.4 договору від 15.06.2016 року №46/1-1506, п.п.2.1, 2.4, 2.15, 2.16 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку від 24.05.1995 року № 88, п.3 ст.843 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-ІV, завищено обсяги та вартість виконаних робіт в загальній сумі 2 197 176,38 грн. з ПДВ, що призвело до незаконного перерахування КП «Благоустрій міста» вказаних коштів ТОВ «ПК «СЕРВІС ПРОДАКТ», чим завдано збитків підприємству на відповідну суму;
- п. 2 - в порушення додатків 4, 5 до Колективного договору на 2013-2014 роки зі змінами, ст.2, 15 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95- ВР, п.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV, ст.94 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 №322-VІІІ, без врахування фактично відпрацьованого часу та без наявності документального підтвердження, зайво нараховано працівникам підприємства премій в загальній сумі 1 092 689,31 грн., чим завдано збитків підприємству на відповідну суму;
- п. 3 - в порушення п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХІV, п. 5, 6, 18 П(с)БО №16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, п.п.2.1, 2.4, 2.15, 2.16 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку від 24.05.1995 року №88, завищено обсяги та вартість послуг із забезпечення особистої безпеки та охорони майна в загальній сумі 654 000 грн., що призвело до незаконного перерахування КП «Благоустрій міста» вказаних коштів ТОВ «ОКК «БОРИСФЕН - 1», чим завдано збитків підприємству на відповідну суму;
- п. 4 - в порушення п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХІV, п.5, 6, 20 П(с)БО №16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 31.12.1999 року №318, п. 4.1, 7.4 договорів від 02.12.2016 року №02/12-1, від 24.04.2017 року №2404-1, п.п.2.1, 2.4, 2.15, 2.16 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку від 24.05.1995 № 88, п.3 ст.843 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-ІV, завищено обсяги та вартість виконаних робіт в загальній сумі 411 374,0 грн. з ПДВ, що призвело до незаконного перерахування КП «Благоустрій міста» вказаних коштів ТОВ «ОСОБА_6 Про», чим завдано збитків підприємству на відповідну суму;
- п. 5 - в порушення п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХІV, п.5, 6, 20 П(с)БО №16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, п. 4.1, 5.2 договору від 02.12.2016 року №02/12-01, п.п.2.1, 2.4, 2.15, 2.16 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку від 24.05.1995 року № 88, п.3 ст.843 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-ІV, завищено обсяги та вартість виконаних робіт в загальній сумі 347410,25 грн. з ПДВ, що призвело до незаконного перерахування КП «Благоустрій міста» вказаних коштів ТОВ «ГІНЕКЕЙ», чим завдано збитків підприємству на відповідну суму;
- п. 6 - в порушення вимог п.7 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-XIV, п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку від 24.05.1995 року № 88, внаслідок зайвого нарахування премій та матеріальної допомоги, зайво нараховано та перераховано єдиного соціального внеску в загальній сумі 271 368,79 грн., чим завдано збитків підприємству на відповідну суму;
- п. 7 - в порушення п.35 ст.64 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 року № 2456-VI, п. 1 рішення Дніпропетровської міської ради від 30.03.2016 року №7/5, п.1 Порядку відрахування до міського бюджету частини чистого прибутку (доходу) підприємствами комунальної власності територіальної громади міста, затвердженим Рішенням Дніпропетровської міської ради від 30.03.2016 року №7/5, міським бюджетом недоотримана частина чистого прибутку (доходу), що відраховується підприємствами комунальної власності територіальної громади міста, на загальну суму 260 733,59 грн., чим завдано збитків міському бюджету на відповідну суму;
- п. 8 - в порушення п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-XIV, п. 5, 6, 18 П(с)БО №16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, п.3 ст.843 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV, завищено обсяги наданих послуг із забезпечення особистої безпеки в загальній сумі 147 420,0 грн. з ПДВ, що призвело до незаконного перерахування КП «Благоустрій міста» вказаних коштів TOB «ОКК «БОРИСФЕН», чим завдано збитків підприємству на відповідну суму;
- п. 9 - в порушення ст. 44 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року №322- VIII, ст.5, ст.7, ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» від 01.07.1993 року №3356-ХІІ, додатку №7 Колективного договору, п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996- XIV безпідставно нараховано та виплачено матеріальну виплату при звільненні працівникам підприємства в загальній сумі 140 805,19 грн., чим завдано збитків КП «Благоустрій міста» на відповідну суму;
- п. 10 - в порушення п. 1, 7 розд. III Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон», затвердженої наказом Міністерства фінансів України зі змінами від 13.03.1998 року №59, із змінами і доповненнями, п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, безпідставно відшкодовано витрат на відрядження на загальну суму 49 572,97 грн., чим завдано збитків КП «Благоустрій міста» на відповідну суму;
- п. 12 - в порушення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» від 01.07.1993 року №3356-ХІІ, безпідставно перераховано кошти КП «Благоустрій міста» за навчання аспіранта ОСОБА_9 в сумі 13 500,00 грн., чим завдано збитків підприємству на відповідну суму;
- п. 13 - в порушення ст. 163 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року №322- VIII, п.1.2, 1.4, 1.5 Положення про порядок забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального захисту, затвердженого наказом Наказом Держгірпромнагляду від 24.03.2008 року №53, ОСОБА_5 безоплатної видачі спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту працівникам житлово-комунального господарства, затверджених наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 10.12.2012 року № 1389, ст. 5, 7 Закону України «Про колективні договори і угоди» від 01.07.1993 року №3356-ХІІ, безпідставно витрачено кошти підприємства на придбання спецодягу в загальні сумі 44 000,00 грн. з ПДВ, чим завдано збитків підприємству на відповідну суму;
П. 13 - в порушення п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-XIV, п. 5, 6, 18 П(с)БО №16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, п.3 ст.843 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-ІV, завищено обсяги наданих юридичних послуг в загальній сумі 8 474,22 грн., що призвело до незаконного перерахування КП «Благоустрій міста» вказаних коштів ТОВ «ЮФ «ІСТЕЙТ КОМПАНІ», чим завдано збитків підприємству на відповідну суму.
Не погодившись з пунктами 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12, 13 вимоги відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 року №2939-XII (далі - Закон № 2939-XII).
Відповідно до статті 1 Закону № 2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).
Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.
Згідно зі статтіїею 2 Закону № 2939-XII, головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобовязань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообовязкового державного соціального страхування, бюджетних установах і субєктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю субєктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.
Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.
Стосовно зауваження позивача про те, що працівниками Східного офісу Держаудитслужби було перевищено межі повноважень, наданих в процесі проведення позапланової виїзної документальної ревізії фінансово-господарської діяльності КП «Благоустрій міста» згідно рішення суду у формі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2017 року у справі №201/9800/17, суд зазначає наступне.
Пунктом 29 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою та її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2013 року №550, ухвалу суду визначено як одну із підстав для проведення позапланової виїзної ревізії.
Відповідно до статті 21 Кримінального процесуального кодексу України ухвала суду, яка набрала законної сили в порядку, визначеному цим кодексом, є обовязковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.
У звязку із чим, Східний офіс мав законні підстави та повноваження для проведення позапланової виїзної ревізії з усіх перерахованих в ухвалі Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10.07.2017 року по справі № 201/9800/17, питань.
За приписами частини1 статті 4 Закону № 2939-XII, інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 868 утворено Державну аудиторську службу України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів, реорганізувавши Державну фінансову інспекцію шляхом перетворення.
Відповідно до Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43 (далі Положення №43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Згідно з пунктом 3 Положення №43, основними завданнями Держаудитслужби є, зокрема: 1) забезпечення формування і реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю; 3) здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів.
Пунктом 4 Положення №43 передбачено, що Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: здійснює контроль у міністерствах, інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообовязкового державного соціального страхування, бюджетних установах, субєктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи); реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту, інспектування (ревізії); здійснює контроль за цільовим, ефективним використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягненням економії бюджетних коштів і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності, станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів, станом внутрішнього контролю в інших підконтрольних установах, усуненням виявлених недоліків і порушень; вживає в межах повноважень, передбачених законом, заходів до усунення виявлених недоліків та запобігання їм у подальшому, а саме: проводить аналіз стану дотримання фінансової та бюджетної дисципліни, виявляє причини та умови, що призвели до недоліків і порушень, готує рекомендації та пропозиції щодо їх усунення і запобігання їм у подальшому; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Як встановлено у пунктах 6-7 Положення №43, Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право предявляти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обовязкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.
Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.
Наведені норми кореспондуються з положеннями пунктів 7, 10, 13 статті 10 Закону України №2939-ХІІ, згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право: предявляти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.
Законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обовязковими для виконання службовими особами обєктів, що контролюються (частина 2 статті 15 Закону України №2939-ХІІ).
Системний аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
Разом з тим, при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно із методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
З оскаржуваної вимоги управління Східного офісу Держаудитслужби від 21.09.2017 року №04-15-15/7921 вбачається, що органом державного фінансового контролю виявлено збитків на загальну суму 5 880 447,80 грн.
Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, вони відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом органу державного фінансового контролю та, як наслідок, вирішується питання стосовно правомірності визначення розміру збитків, а не в порядку визнання такої вимоги протиправною та її скасування.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 9 червня 2015 року (справа № 2а/2570/614/2012, 21-54а15), 23 червня 2015 року (справа № 818/1858/14, 21-358а15), від 17 листопада 2015 року (справа № 21-3498а15), від 2 грудня 2015 року (справа № 21-3609а15) та від 27 січня 2016 року (справа № 2а-4367/10/0770).
У відповідності до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана вимога сама по собі не породжує для позивача жодних обовязків в частині відшкодування збитків, а позивачем обраний невірний спосіб захисту порушеного права, у звязку із чим, підстави для задоволення позову відсутні.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів позивача, а тому у задоволенні позовних вимог суд відмовляє.
В силу приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати у звязку із відмовою у задоволенні позову відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради до Східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування вимоги відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 25 грудня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1