Справа № 815/6394/17
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6394/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу

за позовом: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса: Одеська область, м. Кілія, вул.. Жовтнева, буд. 144, паспорт серії КЕ 999085, виданий Кілійським РВ УМВС України в Одеській області 18.03.1998 р.)

до: Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області (адреса: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, тел. , e-mail: )

про: визнання неправомірним та скасування припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 25.10.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позов ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області про визнання неправомірним та скасування припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 25.10.2017 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що припис є необгрунтованими, оскільки головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2 під час складання документів за наслідками проведеною перевірки не враховано обставини, які мають істотне значення для вирішення питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 20.12.2017 року відкрито провадження по справі (в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

ОСОБА_1 отримала вказану ухвалу із витягом процесуальних прав і обовязків, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 910, яке доставлено позивачу 05.01.2018 р. (а/с. 38).

Відповідач по справі повідомлений про відкриття провадження по справі засобами електронної пошти ().

22.12.2017 р. шляхом направлення ухвали про відкриття провадження по справі. Електронний лист доставлений за призначенням 22.12.2017 р. о 14 год. 15 хв. (а/с. 39-40)

Також, вказана інформація 22.12.2017 р. повідомлена засобами телефонного звязку головному спеціалісту Відділу правового забезпечення ДАБІ в Одеській області ОСОБА_3 за телефоном: 722 59 05.

24.01.2018 р. на виконання вимог ч. 3 ст. 162 КАС України, надав відзив на позовну заяву (вхід. № ЕП/446//18 від 04.01.2018 р.) у встановлений пятнадцятиденний строк.

Представник відповідача не визнає даний адміністративний позов та зазначає, що гр. ОСОБА_1 самочинно, без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, виконала будівельні роботи з будівництва гаражу та реконструкції житлового будинку за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, 63.

Крім того слід зазначити, що жодних документів спростовуючи встановлені порушення під час здійснення перевірки, до Департаменту не надавалися, та 06.11.2017року була винесена Постанова за №492 від 06.11.2017 у присутності уповноваженого представника за довіреністю гр. ОСОБА_4, якою ОСОБА_1 визнанно винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 4 250,00 грн.

Наголошуємо, що жодних зауважень або спростовуючи доказів встановленого правопорушення, з боку Позивача надано не було.

В силу частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно будівельного контролю» направлений (направлення № 1359 від 02.10.2017 р.) головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу ДАБІ в Одеській області ОСОБА_2 для здійснення позапланової перевірки за адресою: вул. Кутузова, 63 м. Ізмаїл, Одеська область щодо дотримання субєктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу ДАБІ України від 08.09.2015 р. № 976 та звернення гр. ОСОБА_5 (вх. № 1161 від 20.09.2017 р.).

За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду щодо дотримання субєктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт складений Акт № 1359, яким встановлено:

«Посадовою особою Департаменту з виїздом на місце оглядово, у присутності гр.ОСОБА_6, яка за довіреністю від 20.02.2017 року, серія та номер НВО 055793, є представником гр. ОСОБА_1І власниці ? домоволодіння № 63 по вул. Кутузова в м.Ізмаїл, встановлено, що за вище вказаною адресою, виконані будівельні роботи з будівництва гаражу та реконструкції житлового будинку. Це підтверджується фото фіксацією.

У технічному паспорті від 29.03.2004 року, розробленого Ізмаїльським БТІ, наданого під час перевірки гр. ОСОБА_6, гараж відсутній. Оглядова, техніко- економічні показники житлового будинку з прибудовами значно збільшені у зрівнянні з показниками зазначеними у технічному паспорті.

Жодного дозвільного документу, який дає право виконувати будівельні роботи, представник власника не надав.

В Єдиному реєстрі отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів. відсутня інформація щодо подання повідомлення на початок виконання будівельних робіт з будівництва гаражу та реконструкції житлового будинку за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, 63.

Відповідно до п.1 ст.376 Цивільного кодексу України, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи».

Примірник вказаного Акту отриманий довіреною особою гр. ОСОБА_6, що підтверджується її підписом.

25.10.2017 р. прийнятий Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Яким встановлено, що гр. ОСОБА_1 самочинно, без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, виконала будівельні роботи з будівництва гаражу та реконструкції житлового будинку за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, 63, що є порушенням ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У приписі, визначено вимогу з усунення виявлених порушень: «Усунути порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності у термін до 25.12.2017 р.»

25.10.2017 р. відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст. ст. 254-256 КУпАП складений протол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1

06.11.2017 р. на підставі Акту № 1359, протоколу про адміністративне правопорушення, припису про усунення порушення ОСОБА_1 визнанно винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, згідно Договору купівлі - продажу нерухомого майна № 4091 від 16.02.1999 р., ОСОБА_7 продав ОСОБА_8 та ОСОБА_1 - Будинок № 63 по вул. Кутузова, м. Ізмаїл, Одеська область.

Згідно Технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого станом на 29.03.2004 р. власниками є:

ОСОБА_8 1/2

ОСОБА_1 1/2.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 17.10.1967 р. уклали шлюб.

Згідно свідоцтва про смерть (серії І-ЖД № 460224) ОСОБА_8 помер 28 линя 2016 р.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам, суд прийшов до наступних висновків.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлено Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011, № 3038-VI (зі змінами та доповненнями), котрий спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Так, згідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об'єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством; 6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій; 7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Забороняється витребовувати у суб'єктів містобудування інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов'язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю; 8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій; 9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію; 10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото-, аудіо- та відеотехніки; 11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об'єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 553), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Згідно пункту 1 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Відповідно до Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Пунктом 9 частини 7 цього Порядку передбачено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставою для проведення цієї перевірки є, зокрема, вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Пунктом 17 Порядку №553 передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України (ст.20 Порядку № 553).

Якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням (ст.21 Порядку № 553).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до абз.1 п.9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Наведена норма кореспондує з правом суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (п. 13 Порядку №553).

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Містобудування (містобудівна діяльність) це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, обєднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво обєктів містобудування, спорудження інших обєктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію обєктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Як вбачається із матеріалів справи за наслідками проведення заходу державного контролю, встановлено порушення з боку ОСОБА_1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (самочинно, без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, виконала будівельні роботи з будівництва гаражу та реконструкції житлового будинку за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, 63).

В свою чергу з Акту № 1359, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду щодо дотримання субєктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, вбачається:

"Перевірено дотримання субєктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на обєкті: Будівництво гаражу та реконструкція житлового будинку за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, 63.

У розділі VІ «Опис виявлених порушень» зазначається.

Гр. ОСОБА_1І власниця ? домоволодіння № 63 по вул. Кутузова в м. Ізмаїл.

За вище вказаною адресою, виконані будівельні роботи з будівництва гаражу та реконструкції житлового будинку. Це підтверджується фото фіксацією.

Суду не надані матеріали фотофіксації на які є посилання у Акті перевірки.

В свою чергу у Акті відсутні відомості щодо встановлення будівництва гаражу та реконструкції будівлі, власницею якою є ОСОБА_1 (з урахуванням права власності на ? домоволодіння).

Право власності це сукупність правових норм, які регулюють і закріплюють суспільні відносини, що виникають з присвоєнням матеріальних благ громадянами, юридичними особами та державою, які надають названим суб'єктам рівні права та обов'язки з володіння, користування і розпорядження майном.

Право власності розглядають як в об'єктивному, так і в суб'єктивному аспектах.

В об'єктивному аспекті право власності це сукупність правових норм, що регулюють суспільні відносини з володіння, користування і розпорядження майном.

У суб'єктивному аспекті право власності являє собою сукупність повноважень власника з володіння, користування і розпорядження майном.

Сукупність зазначених повноважень в особи дає підстави вважати її власником відповідного майна.

Право власності може виникати за наявності певних юридичних фактів, визначених ЦК України. Відповідно до ст. 328 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Усі підстави виникнення права власності можна поділити на первісні і похідні способи.

До первісних способів належать такі, при яких право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ. До них належать: виготовлення або створення нової речі (виробництво), переробка речі (специфікація), привласнення загальнодоступних дарів природи, знахідка, бездоглядні домашні тварини, скарб та інші безхазяйні речі.

До похідних способів належать такі, при яких набуття права власності у суб'єкта виникає внаслідок волевиявлення попереднього власника. При переході права власності має місце правонаступництво, оскільки права на придбану річ внаслідок похідного способу такі, які вони були у попереднього власника. До похідних способів належать усі правочини, спрямовані на передачу майна у власність і спадкування, приватизація державного і комунального майна.

Отже, посадова особа Департаменту під час виїзду на місце оглядово встановила, що за вказаною адресою виконані будівельні роботи з будівництва гаража та реконструкції житлового будинку.

Відповідно до чинного законодавства, визначення фактичної площі та об'єму приміщень, обстеження та оцінка технічного стану наявних об'єктів відноситься до технічної інвентаризації. Технічна інвентаризація проводиться суб'єктами господарювання, у складі яких працює один або більше відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), повязаних із створенням обєктів архітектури, які пройшли професійну атестацію у Мінрегіоні України та отримали кваліфікаційний сертифікат.

Однак, а ні в Акті, а ні до суду не надано відомостей, які б свідчили, про встановлення порушення у законний спосіб.

Тоді як, встановлення порушення повинно бути встановлено за визначеними приписами чинного законодавства ознаками та підтверджено належними доказами.

Суд критично ставиться до посилання у Акті перевірки на здійснення фото фіксації, оскільки:

По-перше: фото фіксація не додана до матеріалів суду, які надані відповідачем до відзиву.

По друге: суд не може встановити, ознаки допустимості, достовірності, належності та достатності такого доказу, в розумінні приписів ст. ст. 73 -76 КАС України.

Питання визнання доказів недопустимими неоднарозово вирішувалось і Європейським судом з прав людини. Зокрема, в рішенні «Кривецька та Кривецький проти України» (п. 43) Суд зазначає, що вислів «згідно із законом» не лише вимагає дотримання національного права, а й стосується якості цього права, вимагаючи щоб воно не суперечило принципу верховенства права.

В рішенні «Волохи проти України» (п. 49) Суд зазначає, що верховенство права передбачає, що втручання органів виконавчої влади в права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватись судовим органом.

Крім того, у рішенні «Мелтекс ЛТД проти Вірменії» Суд зазначив, що в будь якому випадку закон має визначити обсяг будь яких дискреційних повноважень компетентних органів і порядок їх реалізації з достатньою якістю, беручи до уваги законну мету таких заходів та надавати особі адекватний захист від свавільного втручання (§ 81 рішення).

Іншими словами, дискреційні повноваження у державного органу виникають лише тоді, коли такі повноваження надані законами України. Тобто, саме закони, а не «власний розсуд» субєкта владних повноважень, мають дозволяти останньому прийняти рішення.

І кожне з цих рішень має бути чітко передбачене законом.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно з частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини та ст.8 КАС України, застосування правила про пріоритет норми з найбільш сприятливим для особи тлумаченням може бути здійснене також шляхом використання практики Європейського суду з прав людини.

Гарантії статті 6 § 1 включають зобовязання судів надавати достатні підстави для винесення рішень (H. v. Belgium (H. проти Бельгії), § 53). Достатні підстави демонструють сторонам, що їх справа була ретельно розглянута.

Хоча національний суд користується певним правом розсуду, обираючи аргументи і приймаючи докази, він зобовязаний обґрунтувати свої дії підставами для винесення рішень (Suominen v. Finland (Суоминен проти Фінляндії), § 36).

Стаття 6 § 1 зобов'язує суди надавати підстави для винесення рішень, однак не передбачає детальної відповіді на кожний аргумент (Van de Hurk v. the Netherlands (ОСОБА_2 де Гурк проти Нідерландів), § 61; Garcнa Ruiz v. Spain (ОСОБА_3 проти Іспанії) [ВП], § 26; Jahnke and Lenoble v. France (Янке і Ленболь проти Франції) (dйc.); Perez v. France (Перез проти Франції) [ВП], § 81).

Стаття 8 Конституції України встановлює, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Крім того, приписами частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного України, суд також повинен застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав

Враховуючи судову практику розгляду справ Європейським Судом з прав людини, а саме стаття 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасницею якої є Україна, захищає право кожного на подання позову або скарги, які пов'язані з його громадянськими правами та обов'язками, до суду, таким чином, це означає "право на суд".

Стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобовязує державу приймати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (див. рішення Броньовський проти Польщі [GC], N 31443/96, п. 143, CEDH 2004).

У кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права, Суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (див. Рішення Спорронг та Лонрот п. Швеції , рішення від 23 вересня 1982, серія A N 52, стор. 26, п. 69).

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах Беєлер проти Італії [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, Онерїлдіз проти Туреччини [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII,.com S.r.l. проти Молдови (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і Москаль проти Польщі (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обовязок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах ОСОБА_6 проти Хорватії (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і Тошкуце та інші проти Румунії (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини у їх сукупності, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області про визнання неправомірним та скасування припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 25.10.2017 року задовольнити повністю.

Визнати неправомірним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 25.10.2017 року.

Стягнути з Департаменту Державної архітектурної- будівельної інспекції в Одеській області в особі Державної архітектурної- будівельної інспекції України (01133, м. Київ. бульвар Лесі Українки, 26, ) на користь ОСОБА_1 суму судового збору за подання адміністративного позову за:

- квитанцією № 0.0.915693889.1 від 14.12.2017 р. у сумі 640, 00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.15 розділу VII Перехідні положення КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса: Одеська область, м. Кілія, вул. Жовтнева, буд. 144, паспорт серії КЕ 999085, виданий Кілійським РВ УМВС України в Одеській області 18.03.1998 р.)

Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області (адреса: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, тел. , e-mail: )

Державної архітектурної- будівельної інспекції України (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, , E-mail:@dabi.gov.ua)

Суддя Потоцька Н.В.

.