Справа № 200/16618/17
Суддя: Шевцова Т. В.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/200/1210/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2017 року м.Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Шевцова Т.В. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м.Дніпропетровську про визнання недійсною відмову та зобовязання перерахувати пенсію,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати недійсною відмову відповідача від 02.08.2017 року №Г124 в перерахунку йому пенсії; зобовязати відповідача зробити йому перерахунок пенсії х урахуванням його трудового стажу на посаді керівника ДП «Формація» з 1991 року по 1998 рік із заробітною платою відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 10.04.2012 року №05/3-75/3656 наданої ДДП ДП «Формація».

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповіддю відповідача від 02.08.2017 року йому було відмовлено в перерахунку пенсії на підставі його звернення від 21.07.2017 року, посилаючись на виявлення різнобічності в сумах заробітної плати та коефіцієнт заробітної плати перевищує 5,6, а також неналежне оформлення документу. Відповідно до ОСОБА_3 перевірки від 03.07.2014 року ДП «Фармація» за місцезнаходженням відсутнє, в звязку з чим неможливо зробити перерахунок пенсії.

Позивач з такою відмовою не погоджується, оскільки відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, наданого головним управлінням статистики у Дніпропетровській області від 10.04.12 року №05/3-75/365, Дніпропетровське державне підприємство «Фармація», ідентифікаційний код 20206985, юридична особа, місце знаходження м.Дніпропетровськ, пр.К.Маркса, 12, керівник ОСОБА_1, дата реєстрації 02.08.1996 року №627Р. Таким чином, він працював на зазначеному підприємстві керівником, отримував заробітну плату з якої поступали відрахування до податкової інспекції Жовтневого району. Відповідно до відповіді Державного архіву Дніпропетровської області від 08.08.2017 року документи на підтвердження заробітної плати позивача відсутні, та рекомендовано звернутися до обласного КП «Фармація» за адресою м.Дніпро, пр.Героїв, 22а. У трудовій книжці є записи про прийняття його на посаду директора МДП «Формація» відповідно до наказу №134 від 28.12.1990 року.

Представник відповідача до суду надав письмові заперечення, просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Зазначаючи що, позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 та отримує пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Страховий стаж позивача обчислений по 31.08.2014 та становить 41 рік 11 місяців 14 днів, в тому числі період з 16.04.1991 по 25.11.1998. Для розрахунку пенсії було використано заробітну плату за період з 01.01.1975 по 31.12.1979, та з 01.07.2000 по 31.08.2004, де індивідуальний коефіцієнт становить 1, 92442. 13.06.2014 року позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки виданої Дніпропетровським державним підприємством Фармація за період з травня 1991 по листопад 1998 року. ОСОБА_2 були вчиненні дії щодо перевірки наданої довідки. ОСОБА_3 перевірки від 03.07.2014 №447 ДП Фармація за місцезнаходженням (згідно адреси зазначеній в довідці) відсутнє, у зв'язку з чим встановити фактичне знаходження документу та провести перевірку довідки про заробітну плату неможливо. 05.04.2016 році позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії та надав довідку про заробітну плату без номера та дати реєстрації видану Дніпропетровським Державним підприємством Фармація за період з травня 1991 по листопад 1998 року. ОСОБА_2 листом від 26.04.2016 повідомляло позивача, що суми нарахованої заробітної плати в довідках наданих в 2014 та в 2016 роках викликають сумніви, а саме: виявлені розбіжності в сумах заробітної плати та коефіцієнт заробітної плати перевищує 5,6 (встановлений Законом України Про пенсійне забезпечення коефіцієнт з обмеженням максимального розміру заробітної плати), а також неналежне оформлення документа. 21.07.2017 року позивач звернувся з заявою про перерахунок та надав довідку про заробітну плату від 10.04.2012 №05/3-75/3656 видану Дніпропетровським Державним підприємством Фармація за період з травня 1991 по листопад 1998 року. Запитом від 25.07.2017 №1162/02/21 року ОСОБА_2 звернулось до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з проханням щодо перевірки довідки про заробітну плату №05/3-75/3656 від 10.04.2012 року. ОСОБА_2 від 02.08.2017 року позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до довідки про заробітну плату №05/3-75/3656 від 10.04.2012 року до перевірки обґрунтованості видачі даної довідки. З метою перевірки заробітної плати вказаної в зазначеній довідці спеціалістом головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було здійснено вихід за адресою ДДП Фармація (м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, буд. 12.). З довідки №687/01 від 03 листопада 2017 року вбачається, за вказаною адресою підприємство фактично не знаходиться.

Справа розглядається у відповідності до ст.183-2 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку, що позовні вимоги позивача не є такими, що підлягають задоволенню.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ОСОБА_2 та отримує пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Страховий стаж позивача обчислений по 31.08.2014 та становить 41 рік 11 місяців 14 днів, в тому числі період з 16.04.1991 по 25.11.1998. Для розрахунку пенсії було використано заробітну плату за період з 01.01.1975 по 31.12.1979, та з 01.07.2000 по 31.08.2004, де індивідуальний коефіцієнт становить 1, 92442.

З матеріалів справи вбачається, що 13.06.2014 року позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки виданої Дніпропетровським державним підприємством Фармація за період з квітня 1991 по листопад 1998 року.

ОСОБА_3 перевірки від 03.07.2014 року №447 ДП Фармація за місцезнаходженням (згідно адреси зазначеній в довідці) відсутнє, у зв'язку з чим встановити фактичне знаходження документу та провести перевірку довідки про заробітну плату відповідачу неможливо.

05.04.2016 році позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії та надав довідку про заробітну плату без номера та дати реєстрації, видану Дніпропетровським Державним підприємством Фармація за період з травня 1991 по листопад 1998 року.

ОСОБА_2 листом від 26.04.2016 року повідомило позивача, що суми нарахованої заробітної плати в довідках наданих в 2014 та в 2016 роках викликають сумніви, а саме: виявлені розбіжності в сумах заробітної плати та коефіцієнт заробітної плати перевищує 5,6 (встановлений Законом України Про пенсійне забезпечення коефіцієнт з обмеженням максимального розміру заробітної плати), а також неналежне оформлення документа.

20.07.2017 року позивач звернувся з заявою про перерахунок та надав довідку про заробітну плату від 10.04.2012 №05/3-75/3656, видану Дніпропетровським Державним підприємством Фармація за період з травня 1991 по листопад 1998 року.

З довідки №687/01 від 03 листопада 2017 року вбачається, що за вказаною адресою Дніпропетровським Державним підприємством Фармація фактично не знаходиться.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог суд виходить з наступного.

ОСОБА_3 статті 49 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-1У від 09.07.2003 рокупередбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Стаття 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

ОСОБА_3 ч.2 ст.17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» довідки про заробітну плату видаються підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Відповідно до ст.40 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до п.4.2 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок) при прийомі документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Тобто, діючим законодавством передбачено, що для перерахунку пенсії можливо враховувати заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців лише за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами.

Суд приходить до висновку, що позивачем не дотримано встановленого порядку звернення за перерахунком пенсії, а тому відмова Центрального обєднаного ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м.Дніпропетровську у перерахунку ОСОБА_1 пенсії не визнано судом неправомірною.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ст.94 КАС України, судові витрати віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,71,122,159,161-163, 183-2 КАС України -

П О С Т А Н О В И Л А:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Центрального обєднаного ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м.Дніпропетровську про визнання недійсною відмову та зобовязання перерахувати пенсію відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська шляхом подачі в 10-денний строк, з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.В.Шевцова