Справа № 334/5599/17
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 23.01.2018
Справа № 334/5599/17
Провадження № 2-а/334/96/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Гопка Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки начальника Запорізької митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови Запорізької митниці Державної фіскальної служби № 0204/11200/17 від 08.08.2017 року про накладання адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в:

28.08.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до виконуючого обов`язки начальника Запорізької митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови Запорізької митниці ДФС № 0204/11200/17 від 08.08.2017 року про накладання адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, в якому зазначив, що 15.08.2017 року він отримав копію постанови в справі про порушення митних правил № 0204/11200/17 від 08.08.2017 року, відповідно до якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.481 ч.3 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., відповідно до ст.520 Митного кодексу України стягнуто витрати на зберігання товару в сумі 13384 грн. 12 коп.

В постанові зазначено, що 26.06.2017 року до Запорізької митниці ДФС надійшов рапорт старшого інспектора сектору дорожнього нагляду Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області від 26.06.2017 року № б/н щодо здійснення перевірки законності знаходження на митній території України транспортного засобу «BMW 530», реєстраційний номер (LT) EFD044.

Проведеною Запорізькою митницею ДФС перевіркою встановлено, що за даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску, наявними в АСМО «Інспектор» ДФС України, транспортний засіб «BMW 530», реєстраційний номер (LT) EFD044, кузов № НОМЕР_1, було ввезено на митну територію України громадянином ОСОБА_1 05.08.2015 року в зоні діяльності митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС з метою особистого користування в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» та до теперішнього часу не вивезено.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу «BMW 530», реєстраційний номер (LT) EFD044, кузов № НОМЕР_1 на митну територію України більше ніж на 10 діб.

Також в постанові зазначено, що протокол про порушення митних правил складений 26.06.2017 року. У цей же день, відповідно до ст. 511 Митного кодексу України, автомобіль був тимчасово вилучений протоколом про тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів і документів у справі про порушення митних правил № 0204/11200/17 у зв`язку з необхідністю забезпечення штрафу.

Відповідно до довідки про витрати митного органу в справі про ПМП № 0204/11200/Є17 обрахована вартість за добу зберігання предметів порушення митних правил на складі митного органу з 29.06.2017 року становить 10,00 євро, тому загальні витрати на зберігання товару складають 13384 грн. 12 коп.

Посилаючись на положення ст.520 Митного кодексу України, відповідач стягнув з нього витрати на зберігання товару у сумі 13384 грн. 12 коп.

Втім, з винесеною постановою він не згодний, оскільки притягнення його до адміністративної відповідальності було здійснено з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, починаючи з оформлення справи про порушення митних правил, порядку її розгляду та винесення постанови.

Так, протокол про ПМП був складений за його відсутності, а постанова в справі про порушення митних правил винесена 08.08.2017 року, що є грубим порушенням відповідачем ст.. 525 Митного кодексу України, згідно якої справа про порушення митних правил розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою митного органу або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Відповідач розглянув справу за його відсутності та безпідставно зробив висновок про належне повідомлення його про час та місце розгляду справи, лише направивши протокол про ПМП № 0204/11200/17від 26.06.2017 року із зазначенням місця розгляду справи разом із листом Запорізької митниці ДФС від 30.06.2017 року № 556/15/08-70-20-38 направлений йому поштою на адресу: ОСОБА_3, м.Vilnius, вул. Zirmunu, 73-9.

При цьому, він не отримував протоколу про ПМП, або будь-яких інших повідомлень про існування справи про ПМП.

Відповідач розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Посадовою особою Запорізькою митниці ДФС були порушені вимоги ст.ст. 487, 489, 498 Митного кодексу України.

Відповідач незаконно стягнув з нього витрати на зберігання товару в розмірі 13384 грн. 12 коп., оскільки відповідно до ст. 519 ч.1 Митного кодексу України, витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 ст. 461 Митного кодексу України., а також з інших понесених органами доходів і зборів витрат на провадження або розгляд справи.

Згідно п.3 ст.461 Митного кодексу України, конфіскація товарів, транспортних засобів комерційного призначення безпосередніх предметів порушення митних правил,Ю товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю (крім транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються відповідно до розкладу руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно закону), а також транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.

Спірний автомобіль не був конфіскований, а був тимчасово вилучений у ОСОБА_4, який керував ним, що підтверджується копією протоколу про тимчасове вилучення товарів, ТЗ і документів у справі ПМП № 0204/11200/17 від 26.06.2017 року.

Крім того, вилучений автомобіль не комерційного призначення, не був із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів та не є транспортним засобом, що використовувалися для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.

Вважає, що необ`єктивність та неупередженість відповідача свідчить про формальний підхід до розгляду справи, яка є незаконною та підлягає скасуванню.

Просив поновити строк на подачу адміністративного позову до суду, скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0204/11200/17 від 08.08.2017 року, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України та стягнуті витрати на зберігання товарі в розмірі 13384 грн. 12 коп.

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності наполягав на позовних вимог та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник Запорізької митниці ДФС ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала суду письмові заперечення на позов, просила розглянути справу за її відсутності, в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України ( в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною 2 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала (редакція Закону, яка діяла на момент подання позову до суду, та є за змістом аналогічною діючої редакції Кодексу адміністративного судочинства України з 15.12.2017 року ч. 1,2 ст. 122 ст. ч. 1 ст. 123 КАС України).

Cуд вважає за необхідне поновити позивачу строк для звернення до суду з позовом, оскільки його було пропущено з поважних причин.

Відповідно до ст. 3 КАС України адміністративне судочинство встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно ст. 6 КАС України суд, при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що 21 червня 2016 року до Запорізької митниці ДФС надійшов рапорт старшого інспектора сектору дорожнього нагляду Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області від 26.06.2017 № б/н щодо здійснення перевірки законності знаходження на митній території України транспортного засобу «ВМW 530 реєстраційний номер (LT) EFD044, яким керував гр. ОСОБА_4

Запорізькою митницею ДФС було проведено перевірку за наслідками якої встановлено, що за даними диспетчера зони митного контролю та пасажирського пункту пропуску, наявними в АСМО «Інспектор» ДФС України, автомобіль «ВМW 530», реєстраційний номер (LT) EFD044 (країна реєстрації LT - ОСОБА_3, кузов № НОМЕР_1, було ввезено на митну територію України громадянином ОСОБА_1 (ОСОБА_3, м.Vilnius, вул. Zirmunu, 73-9) 05.08.2015 в зоні діяльності митного поста "Ягодин" Волинської митниці ДФС з метою особистого користування в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року».

26.06.2017 Запорізькою митницею ДФС у відношенні громадянина ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 0204/11200/17 за ознаками, передбаченими ч. 3 ст. 481 МК України.

08.08.2017 року, з врахуванням вимог ч. 4 ст. 526 МК України, в.о. начальника Запорізької митниці ДФС винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0204/11200/17, якою громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, на гр. ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. та відповідно до ст. 520 МК України, з вказаної особи стягнено витрати на зберігання автомобіля у сумі 13384,12 грн.

Вважаючи прийняту постанову у справі про порушення митних справи № 0204/11200/17 протиправною позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

У відповідності до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв'язку з оскарженням.

Згідно із приписами ст. 488 МК України, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 497 МК України, у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь:1) особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил;2) власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи);3) представники осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб (законні представники, представники, які діють на підставі довіреності, доручення);4) захисники;5) представники органів доходів і зборів;6) свідки;7) експерти;8) перекладачі;9) поняті.

Згідно із ст. 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил в органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Отже, чинним на час виникнення спірних відносин Митним кодексом України визначено порядок провадження у справі про порушення митних правил, визначено зокрема право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності знати про час та місце розгляду справи, брати участь у розгляді справи, подавати пояснення та заперечення. Також, Митним кодексом України визначено єдину обов`язкову умову розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: розгляд справи може відбуватись за відсутності особи, яка притягається до відповідальності лише в разі, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Позивач у справі зазначає, що в порушення вимог МК України його не було повідомлено про час та місце розгляду справи, в порушення приписів ст. 526 МК України, постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу прийнято у відсутність ОСОБА_1 як особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідач заперечує проти порушення при прийнятті оскаржуваної постанови вимог МК України, зазначає, що позивач був належним чином викликаний до місця розгляду справи про порушення митних правил, однак не прибув, у зв`язку з чим, справу було розглянуто в його відсутність із прийняттям постанови про накладення на нього адміністративного стягнення.

Між тим, відповідачем до суду не надано, а в матеріалах справи відсутні докази про отримання ОСОБА_1 поштового відправлення із вмістом протоколу про порушення митних справи, в якому позивача повідомлялось про час та місце розгляду справи щодо нього про порушення митних правил.

На підтвердження власних доводів представник відповідача долучив до матеріалів справи копію листа від 09.08.2017 року про направлення позивачу постанови у справі про порушення митних правил № 0204/11200/17 від 08.08.2017 року та копію фіскального чеку про купівлю поштових марок на суму 18 грн. 01 коп.

За відсутності доказів щодо належного сповіщення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи про порушення митних правил в.о. начальника Запорізької митниці ДФС ОСОБА_2 не мав законних підстав проводити розгляд адміністративної справи у відсутність ОСОБА_1 особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил у відсутність особи, яка притягається до відповідальності та не є належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в.о. начальника Запорізької митниці ДФС ОСОБА_2 діяв протиправно, із порушенням приписів ст. 526 МК України.

Протиправність розгляду адміністративної справи про порушення митних правил, в свою чергу, свідчить і про протиправність прийнятої за наслідками такого розгляду постанови від 08 серпня 2017 року у справі про порушення митних правил, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 КАС України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідачем, на якого покладено обов`язок доведення правомірності прийнятого ним рішення, на надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження дотримання порядку розгляду справи про притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил, зокрема, належного сповіщення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи відносно нього, як передумови забезпечення обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а оскаржувана позивачем постанова скасуванню.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись статтями 2, 5-8, 241-246, 250, 255, 263, 286, 293, КАС України, Перехідних положень КАС України, 486, 488, 489, 497, 526 Митного кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці ДФС про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення в справі про порушення митних правил.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки начальника Запорізької митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови Запорізької митниці Державної фіскальної служби № 0204/11200/17 від 08.08.2017 року про накладання адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0204/11200/17 від 08.08.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. та стягнення витрат на зберігання товару у сумі 13384 грн. 12 коп. за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 481 Митного кодексу України.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.О.Ісаков