Справа № 804/449/18
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 лютого 2018 року Справа №804/449/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування наказів, поновлення на посаді, виплаті грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, у якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №1836 від 05.07.2016 року в частині накладення на заступника начальника відділу управління (протидії торгівлі людьми) кримінальної поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «По особовому складу» № 187 о/с від 11 липня 2016 року в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1, заступника начальника відділу управління (протидії торгівлі людьми) кримінальної поліції ГУНП в Дніпропетровській області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу управління (протидії торгівлі людьми) кримінальної поліції ГУНП в Дніпропетровській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 всі види грошового забезпечення на весь час вимушеного прогулу з 11.07.2016 року по день поновлення на службі за вирахуванням кількості днів перебування під арештом.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху у звязку із недотриманням вимог статей 122 КАС України та запропоновано усунути недоліки позовної заяви, а саме, викласти підстави та надати докази, що підтверджують поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Вказана ухвала була отримана позивачем 22.01.2018 року, про що свідчить його особистий підпис на рекомендованому повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах позову.

31 січня 2018 року до канцелярії суду надійшла заява від ОСОБА_1 про виконання вимог суду, викладених в ухвалі від 15.01.2017 року про залишення позовної заяви без руху та надано уточнений адміністративний позов.

Суд, дослідивши подану заяву, зазначає, що недоліки позовної заяви, про які вказано в ухвалі суду від 15 січня 2018 року, позивачем не усунуто, у звязку із чим, позовна заява підлягає поверненню.

Так, відповідно до частин 2 та 5 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд в ухвалі від 15.01.2018 року зазначив, що з матеріалів позову є незрозумілим, коли позивачу фактично стало відомо про порушення оскаржуваними рішеннями його прав та інтересів, оскільки у позові було зазначено лише про наказ № 187 о/с Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про звільнення зі служби в поліції, який було прийнято 11.07.2016 року. Між тим, позивачем оскаржується і наказ ГУНП в Дніпропетровській області №1836 від 05.07.2016 року в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, до суду ж позов надійшов тільки 11.01.2018 року.

Як вбачається з тексту уточненої позовної заяви, що надійшла до суду 31.01.2018 року, позивачем не наведено будь яких додаткових пояснень, які б підтверджували правомірність звернення до суду саме в січні 2018 року та які б свідчили про поважність причин пропуску строків звернення до суду, а також не подано заяви про поновлення строків звернення до суду.

Обгрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом як у первісному позові так і в уточненій позовній заяві є ідентичними, та з яких є незрозумілим коли розпочався перебіг строку звернення до суду.

Так, зазначаючи у позові про те, що йому стало відомо про звільнення тільки 05.12.2017 року, позивач не надає пояснень де та при яких обставинах йому стало про це відомо та не надає будь яких доказів, які б підтверджували такі обставини.

Крім того, вказуючи як на підставу поважності причин пропуску строку звернення до суду ту обставину, що в період з 03.06.2015 року по 21.09.2017 року він перебував під вартою у рамках кримінального провадження, відкритого за ч. 3 ст. 368 КК України, а з 21.09.2017 року по 21.11.2017 року на підставі ухвали Центрально-міського суду м. Кривого Рогу запобіжний захід було змінено на цілодобовий домашній арешт, позивач тим не менш не наводить обставин, які б свідчили, що в період з 21.09.2017 року по 21.11.2017 року він був позбавлений можливості отримати від відповідача відомості щодо проходження ним служби в органах внутрішніх справ (поліції), в тому числі і стосовно звільнення з посади та реалізувати своє право на звернення до суду із відповідним позовом.

Суд також зазначає, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26.12.2017 року позивачу було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном до 21.02.2018 року, у звязку із призначенням кримінальної справи до розгляду, однак, ця обставина не завадила саме 04.01.2018 року (згідно з відомостей офіційного сайту Укрпошти та штемпелю на конверті) звернутись із позовом до суду про скасування наказів, поновлення на посаді, виплаті грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Виходячи з вищенаведеного, суд не вважає поважною причину пропуску строку звернення до суду знаходження позивача під цілодобовим домашнім арештом в період з 21.09.2017 року по 21.11.2017 року, та з 26.12.2017 року по теперішній час, оскільки позов ним був поданий якраз таки в період, коли до нього був застосований такий вид запобіжного заходу.

Як було зазначено раніше, із заявою про поновлення строку звернення із позовом до суду позивач не звернувся, додаткового обгрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду не навів.

За таких обставин, судом встановлено невиконання позивачем вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, що процесуально позбавляє можливості відкрити провадження у справі.

Пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 123, 169, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування наказів, поновлення на посаді, виплаті грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева