Справа № 161/12247/17
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/276/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Інспектора роти № 3 батальйону УПП в місті Луцьку старшого лейтенанта поліції Капустинського Максима Юрійовича на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2017 року (суддя Крупінська С.С., м. Луцьк, час прийняття - 11:37) у справі № 161/12247/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 батальйону УПП в місті Луцьку старшого лейтенанта поліції Капустинського Максима Юрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

28 липня 2017 року ОСОБА_2 через поштове відділення зв'язку звернувся в суд з позовом до інспектора роти № 3 батальйону УПП в місті Луцьку старшого лейтенанта поліції Капустинського М.Ю., в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 26.07.2017 року серії БР №771745 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП.

Також позивач просив закрити провадження у справі.

Постановою від 21 листопада 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області позов задовольнив частково.

Визнав протиправною та скасував постанову серії БР № 771745 від 26 липня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.121 ч. 6 КУпАП та накладення на нього штрафу у розмірі 170 грн.

В решті позову відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, інспектор роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьк старший лейтенант поліції Капустинський М.Ю оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що номерний знак на транспортному засобі позивача був закритий захисним пластиком.

При цьому приписи ч.6 ст. 121 КУпАП щодо чіткого визначення символів номерного знаку з відстані 20 м стосуються лише визначення ступеня його забрудненості, а приписи щодо перешкоджання чи ускладнення ідентифікації номерного знаку стосуються нанесення покриття або застосуванням матеріалів.

Таким чином, адміністративній відповідальності підлягають водії за керування транспортним засобом із номерним знаком, закритим іншими предметами.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до постанови від 26.07.2017 року серії БР №771745, винесеної інспектором роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьк старшим лейтенантом поліції Капустинським М.Ю., позивач - ОСОБА_2 26.07.2017 року о 10 год. 15 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, у якого державний номерний знак закритий іншим предметом (захисним пластиком), внаслідок чого порушено вимоги п.2.9. «в» Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП та підданий стягненню у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів того, що на час керування позивача автомобілем номерні знаки такого були закриті іншими предметами, що не давало змогу чітко визначити символи цього номерного знака з відстані 20 м.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є помилковими.

Згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із п.2.9 (в) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Таким чином, адміністративній відповідальності підлягають водії за керування транспортним засобом із номерним знаком, закритим іншими предметами.

Колегія суддів наголошує, що закриття органічним склом номерного знаку апріорі перешкоджає чи ускладнює його ідентифікацію, оскільки цей матеріал містить певну пропускну здатність світла.

Згідно з ч. 3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

За приписами частин 2 та 4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог 283 КУпАП.

В свою чергу, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, у відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим, суд зазначає, щодо обов'язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, а факт вчинення особою правопорушення в свою чергу має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, обов'язок доведення правомірності прийнятого ним рішення покладається саме на відповідача.

В матеріалах справи міститься компакт-диск з відеозаписами з нагрудного відео реєстратора поліцейського, наданий Управлінням патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції.

Дане відео чітко підтверджує той факт, що номерний знак автомобіля позивача на день винесення інспектором постанови дійсно був закритий захисним пластиком. Даний факт і не заперечується позивачем. Він також зазначає, що такий пластик ним самостійно не встановлювався, а є заводським.

Беручи до уваги наведене, а також те, що позивач фактично не спростував вину у порушенні ПДР, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстави для задоволенню позову, оскільки відповідачем правомірно накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за порушення ПДР.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 229, 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьку старшого лейтенанта поліції Капустинського Максима Юрійовича задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2017 року у справі № 161/12247/17 скасувати та прийняти нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьку старшого лейтенанта поліції Капустинського Максима Юрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

Н.М. Судова-Хомюк

Постанова в повному обсязі складена 08 лютого 2018 року.