Справа № 804/2185/17
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2018 року Справа № 804/2185/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Судді: Судді:ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська торгово-технологічна компанія» до Державної податкової інспекції у Центральному районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська торгово-технологічна компанія» до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про:
- зобов'язати Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області повернути списані кошти на новий електронний рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у розмірі 153178,66 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач вказав, що з 01.10.2015 був зареєстрований платником ПДВ, проте рішенням начальника ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська від 02.12.2016 за №125 його реєстрацію як платника ПДВ анульовано. Як наслідок, податковим органом заблоковано доступ ТОВ «Дніпровська торгово-технологічна компанія» до системи електронного адміністрування ПДВ, що унеможливило реєстрацію у системі податкових накладних, виписаних підприємством до моменту анулювання реєстрації платника ПДВ. Враховуючи положення п. 39 п.2 Р. ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України (далі - ПК України) позивач мав право зареєструвати виписані в період з 16.11.2016 по 30.11.2016 податкові накладні в ЄРПН до 30.11.2016. Згідно положень ст.ст. 46,48,49 ПК України підприємство виконало обов'язок по поданню платником податків декларації з ПДВ за листопад 2016 року, в якій відобразило показники податкових зобов'язань у розмірі 212279,00 грн. та податкового кредиту у розмірі 200142,00 грн., з урахуванням виписаних податкових накладних, але не зареєстрованих в ЄРПН. Позивач наголосив на тому, що за приписами чинного податкового законодавства має право зареєструвати виписані ним (як ще зареєстрованим платником ПДВ) податкові накладні в ЄРПН, що підлягають внесенню до системи електронного адміністрування ПДВ та має право на використання сум податку, на яку виписані податкові накладні, які мають бути зареєстровані податковим органом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року (суддя Гончарова І.А.) відкрито провадження в адміністративній справі №804/2185/17 та призначено її до розгляду на 26.04.2017 о 16:00. Останнє судове засідання було призначено на 25.12.2017 о 13:00.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2017 залучено Державну фіскальну службу України в якості другого відповідача в адміністративній справі №804/2185/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська торгово-технологічна компанія» до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити певні дії.
Відповідач-1 надав письмові заперечення, в яких зазначив, що рішенням ДПІ від 02.12.2016 №125 з 30.11.2016 анульовано реєстрацію платника ПДВ ТОВ «Дніпровська торгово-технологічна компанія». Підставою анулювання реєстрації платника ПДВ став. п.п. г) п. 184.1. ст.184 ПК України, а саме: особою протягом 12 послідовних місяців не подавалась звітність з ПДВ. Право на складання податкових накладних та реєстрацію їх в ЄРПН має особа, що зареєстрована платником ПДВ, тому після анулювання реєстрації платника ПДВ таке право вказаною особою втрачається. Таким чином, особа, реєстрацію платника ПДВ якої анульовано, не має права зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних у ЄРПН, незважаючи на те, що з дати їх складання, ще не минуло 15 календарних днів.
Від відповідача -2 до суду надійшли письмові заперечення, в яких позиція відповідача -2 тотожня позиції відповідача -1.
За результатами повторного розподілу справи автоматизованою системою документообігу, вказана справа передана на розгляд судді Царіковій О.В.
Ухвалою від 04.12.2017 справу прийнято до провадження, призначено розгляд справи колегією суддів у складі: ОСОБА_1 головуючий суддя, судді: Сидоренко Д.В., Тулянцева І.В. у судовому засіданні на 15.12.17 о 09:30. Останнє судове засідання було призначено на 17 січня 2018 року.
Представник позивача в судове засідання 17 січня 2018 року не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами. До суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача-1 в судове засідання 17 січня 2018 року не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.
Представник відповідача-2 в судове засідання 17 січня 2018 року не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.
Відповідно до частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно ч. 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Начальником ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська 02.12.2016 прийнято рішення за №125 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Дніпровська торгово-технологічна компанія» з 30.11.2016, у звязку з неподанням податкової звітності протягом останніх 12 місяців.
Також судом встановлено, що в межах виконання господарських договорів в адресу контрагентів позивачем були виписані податкові накладні, які направлені на реєстрацію до ЄРПН, а саме:
-податкова накладна від 17.11.2016 №5 на загальну суму 8400 грн. в т.ч. ПДВ 1400 грн.;
З наведеного видно, що перелічені податкові накладні були виписані до прийняття рішення про анулювання реєстрації позивача як платника ПДВ.
З моменту прийняття рішення від 02.12.2016 №125 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Дніпровська торгово-технологічна компанія» податковим органом заблоковано доступ платника до системи електронного адміністрування ПДВ, внаслідок чого позивач не мав можливості зареєструвати вищевказані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позивач не погоджується з такими діями податкового органу, оскільки вважає, що вищевказані податкові накладні, видані контрагентам відповідно до вимог податкового законодавства до прийняття податковим органом рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ та блокування системи електронного адміністрування ПДВ, а тому відповідні суми податку по вказаних податкових накладних мають бути відображені в системі електронного адміністрування ПДВ. Вищевказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду.
Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі - ПК України), об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.
Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної ПК України, скласти податкову накладну та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Так, пунктом 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по - батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобовязань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період (пункт 201.10 статті 201 ПК України).
Пунктом 39 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення ПК України визначено, що для податкових накладних, дата складення яких припадає на період з 1 липня по 30 вересня 2015 року включно, не застосовуються граничні строки реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлені пунктом 201.10 статті 201 цього Кодексу, та встановлюються такі строки реєстрації:
податкові накладні, складені з 1 по 15 день (включно) місяця у період, зазначений в абзаці першому цього пункту, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних до останнього дня (включно) місяця, в якому вони були складені;
податкові накладні, складені з 16 по останній день (включно) місяця у період, зазначений в абзаці першому цього пункту, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому вони були складені.
Спірні податкові накладні містяться в матеріалах справи (а.с. 76 - а.с. 83), вони досліджені судом, за результатами чого встановлено, що такі податкові накладні містять усі обов'язкові реквізити та відповідають усім вимогам, що передбачені пунктом 201.1 статті 201 ПК України
При цьому, позивач, ураховуючи положення пункту 39 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення ПК України, мав право зареєструвати такі податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15.12.2016. Суд зазначає, що подальше прийняття податковим органом рішення про анулювання реєстрації ТОВ «Дніпровська торгово-технологічна компанія" як платника ПДВ не є підставою для позбавлення права позивача в межах законодавчо встановлених строків зареєструвати попередньо виписані ним (як ще зареєстрованим платником ПДВ) податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість визначено у статті 200-1 ПК України.
Відповідно до положень пункту 200-1.1 статті 200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:
суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;
суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;
суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;
суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;
інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.
Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 200-1.2 статті 200 ПК України визначено, що платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Пунктом 200-1.3 статті 200 ПК України передбачено порядок обчислення суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Порядок електронного адміністрування ПДВ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року №569 «ОСОБА_2 питання електронного адміністрування податку на додану вартість».
Відповідно до пункту 2 даної Постанови рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобовязань з податку.
Електронний рахунок відкривається платнику податку Казначейством автоматично на безоплатній основі.
Враховуючи те, що суд дійшов висновку, що позивач має право зареєструвати виписані ним (як ще зареєстрованим платником ПДВ) податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, то, відповідно, суми податку, що містяться у цих податкових накладних підлягають внесенню до системи електронного адміністрування ПДВ ТОВ «Дніпровська торгово-технологічна компанія" у порядку, передбаченому пунктом 200-1.3 статті 200 ПК України.
Щодо позовної вимоги про зобов'язання Державної фіскальної служби України повернути списані кошти на новий електронний рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у розмірі 153178,66 грн., суд зазначає таке.
Згідно положень п. 200-1.8. ст. 200-1 ПК України після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається. Перерахування коштів до бюджету здійснюється на підставі реєстру, який центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника і сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру такий орган перераховує суми податку до бюджету.
З витягу від 09.12.2016 №9303101 з системи електронного адміністрування ПДВ, видно, що по платнику ТОВ «Дніпровська торгово-технологічна компанія» станом на 09.12.2016 сума податку, на яку позивач мав право зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних відсутня, тобто кошти з електронного рахунку позивача у сумі 153178, 66 грн. зараховані до бюджету.
Судом встановлено, що реєстрацію ТОВ "Дніпровська торгово-технологічна компанія" як платника ПДВ поновлено та відкрито йому новий рахунок в системі електронного адміністрування, з урахуванням чого, суд доходить висновку про необхідність зобов'язання Державної фіскальної служби України повернути списані кошти на новий електронний рахунок позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у розмірі 153178,66 грн.
Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.
У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 139, 194, 205, 242 - 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Зобов'язати Державну фіскальну службу України повернути списані кошти на новий електронний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська торгово-технологічна компанія» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у розмірі 153178 (сто пятдесят три тисячі сто сімдесят вісім) грн. 66 коп.
Стягнути з Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська торгово-технологічна компанія" судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1148,84 грн.
Стягнути з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська торгово-технологічна компанія" судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1148,84 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3