Справа № 308/14341/15-а
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/11859/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді- Мікули О.І.,

суддів- Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Закарпатській області на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2017 року у справі № 308/14341/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора з дізнання ВДАІ Ужгородського РВ старший лейтенант міліції Ниймет Андрія Юрійовича, Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання дій протиправними та стягнення шкоди,-

суддя в 1-й інстанції - Бедьо В.І.,

час ухвалення рішення - 27.10.2017 року, 14:25 год.,

місце ухвалення рішення - м.Ужгород,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено.

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідачів - Інспектора з дізнання ВДАІ Ужгородського РВ старший лейтенант міліції Ниймет А.Ю., Головного управління Національної поліції у Закарпатській області, в якому просив визнати протиправними дії та бездіяльність Інспектора з дізнання ВДАІ Ужгородського РВ старшого лейтенанта міліції Ниймет А.Ю., стягнути з Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Закарпатській області (правонаступник - Головне управління Національної поліції у Закарпатській області) спричинені неправомірною бездіяльністю інспектора Ниймет А.Ю. збитки в розмірі 10652,23 грн.. та моральну шкоду в розмірі 30000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 4800 грн.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2017 року позов задоволено частково. Визнано дії інспектора з дізнання ВДАІ Ужгородського РВ старшого лейтенанта міліції Ниймет А.Ю. протиправними. Стягнено з ГУ НП в Закарпатській області на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 12000,00 грн. та 4800,00 грн. понесених позивачем судових витрат. У решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що відповідно до п.2 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт, разом з тим, санкцією ст.124 КУпАП, за якою позивача було притягнено до адміністративної відповідальності, не передбачено адміністративне стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт та відповідно до позивача такі не застосовувались, тому підстав для відшкодування моральної шкоди немає. Апелянт також звертає увагу на те, що, задовольняючи позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції необгрунтовано, без жодних доказів завдання такої шкоди та наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача стягнуто моральну шкоду. Крім того, звернено увагу на ту обставину, що ГУ НП у Закарпатській області не повинна нести відповідальність за дії працівника ДАІ. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

Учасники справи в судове засідання повторно не прибули, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану постанову необхідно скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП серії АГ2 № 626839 від 15 листопада 2013 року інспектором з дізнання ВДАІ Ужгородського РВ старшим лейтенантом міліції Ниймет А.Ю., в якому зафіксовано, що ОСОБА_2 15 листопада 2013 року о 10 год. 20 хв. по вул. Борканюка у смт. Середнє, керуючи автомобілем марки ЗАЗ-110307, д.н. «НОМЕР_1», перед початком повороту не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ніссан», д.н. «НОМЕР_2» під керуванням ОСОБА_4, чим порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 29 вересня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративног остягнення.

Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 17 листопада 2014 року (яка набрала законної сили) скасовано постанову Ужгородського міськрайонного суду від 29 вересня 2014 року, провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 неодноразово звертався в органи державтоінспекції щодо складання протоколу на іншого учасника ДТП, що мала місце 15 листопада 2013 року.

Відповідно до листа ВВБ в Закарпатській області від 24 січня 2014 року № П-219 встановлено, що інший учасник ДТП - водій ОСОБА_4 своїми діями порушила вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

На адресу УДАІ УМВС України в Закарпатській області скеровано подання про усунення причин і умов, що сприяли вчиненню порушень інспектором з дізнання ВДАІ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області старшим лейтенантом міліції Ниймет А.Ю.

Листом Ужгородської міжрайонної прокуратури від 24 січня 2014 року № 74-170-13 (266) вих.14 позивача повідомлено про те, що за результатами перевірки встановлено порушення вимог Закону України «Про міліцію», КУпАП та інших нормативно- правових актів в діях працівників ВДАІ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області; з метою недопущення вказаних порушень в майбутньому та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності прокуратурою внесено подання начальнику Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області.

Відповідно до листа Управління ДАІ УМВС України в Закарпатській області від 13 січня 2015 року № 8Й-183 у ході проведення службового розслідування встановлено неналежне оформлення адміністративних матеріалів за фактом ДТП, яка мала місце 15 листопада 2013 року у смт. Середнє старшим лейтенант міліції Ниймет А.Ю., однак, у зв'язку з тим, що з дня вчинення проступку минуло більше півроку, у відповідності до вимог ст. 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ він не може бути притягнутим до дисциплінарної відповідальності. Оскільки встановлено порушення з боку старшого лейтенанта міліції Ниймет А.Ю. під час оформлення адміністративних матеріалів по факту ДТП, яка мала місце 15 листопада 2013 року у смт. Середнє Ужгородського району та у зв'язку із тим, що Апеляційним судом Закарпатської області визнано відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, копії матеріалів службового розслідування направлено до ВДАІ з обслуговування Ужгородського УМВС України в Закарпатській області, для вирішення питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4

Відповідно до листа відділення ДАІ з обслуговування Ужгородського району та м. Чоп № 40 від 20 січня 2015 року ОСОБА_2 повідомлено, що в ході вивчення матеріалів справи вину ОСОБА_4 судом не встановлено, а тому протокол про адміністративне правопорушення скласти не представилось можливим.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії (бездіяльністю) інспектора з дізнання ВДАІ Ужгородського РВ старшого лейтенанта міліції Ниймет А.Ю. щодо неналежного складення протоколу, та, в подальшому, нескладення протоколу щодо іншого учасника ДТП є протиправними. При цьому, відшкодуванню підлягає завдана позивачу такими діями моральна шкода у розмірі 12000 грн., оскільки останнього було необґрунтовано звинувачено у вчиненні правопорушення, він був змушений витрачати час на збирання доказів, складання документів, звернення до суду, участь у судових засіданнях, у нього зірвалися життєві плани, змушений був нервуватися. Разом з тим, не підлягає відшкодуванню заявлена матеріальна шкода, оскільки належні докази на визначення суми завданих йому збитків на відновлення автомобіля, зокрема висновку спеціаліста щодо завданих збитків на час їх заподіяння, та (або) відповідної квитанції про реально понесені збитки на відновлення автомобіля позивач не надав.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 17 листопада 2014 року (яка набрала законної сили) скасовано постанову Ужгородського міськрайонного суду від 29 вересня 2014 року, провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

У вказаній постанові суд апеляційної інстанції встановив відсутність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення шляхом встановлення відповідності ознак вчиненого позивачем діяння ознакам конкретного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Зокрема, суд вказав, що протокол про адміністративне правопорушення та схема місця ДТП, складені інспектором з дізнання ВДАІ Ужгородського РВ старший лейтенант міліції Ниймет А.Ю., не можуть братись до уваги, як докази вини ОСОБА_2, з точки зору їх належності та допустимості, оскільки висновок службового розслідування та подання Ужгородського міжрайонного прокурора, наявні в матеріалах справи, інспектором у ході здійснення даних процесуальних дій було допущено ряд порушень, в тому числі і неповне відображення змісту показів очевидців події ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Таким чином, у цьому судовому рішенні надана правова оцінка діяльності відповідних посадових осіб органів внутрішніх справ щодо застосування законодавства про адміністративні правопорушення, зокрема, інспектора з дізнання ВДАІ Ужгородського РВ старшого лейтенанта міліції Ниймет А.Ю. щодо дій, які просить визнати неправомірними позивач ОСОБА_2

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів вважає, що позовна вимога про визнання протиправними дії та бездіяльності Інспектора з дізнання ВДАІ Ужгородського РВ старшого лейтенанта міліції Ниймет А.Ю. не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки правова оцінка діям інспектора по складанню протоколу була надана судом при розгляді адміністративних матеріалів щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП в порядку КУпАП у постанові Апеляційного суду Закарпатської області від 17 листопада 2014 року (яка набрала законної сили), а відповідно до положень ст.19 КАС України не належить до юрисдикції адміністративних судів справи про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними, коли для розгляду таких категорій справ визначено інший порядок судового провадження, зокрема, норми КУпАП визначають підсудність, порядок розгляду та оскарження постанови про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст.124 цього Кодексу розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, загальним судом в порядку КУпАП дається кваліфікація адміністративного правопорушення шляхом встановлення відповідності ознак вчиненого діяння ознакам конкретного складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею КУпАП.

Правова оцінка вчиненого діяння, як складова кваліфікації, полягає в оцінці діяльності компетентних посадових осіб органів внутрішніх справ щодо застосування законодавства про адміністративні правопорушення.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що позов, предметом якого є перевірка правомірності дій працівників міліції при оформленні адміністративних матеріалів за ст.124 КУпАП, не може бути розглянуто за правилами адміністративного судочинства, а підлягає розгляду в порядку КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги КАС України щодо визначення підсудності позову.

Щодо позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Ч. 1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача про стягнення майнової та моральної шкоди підлягають розгляду місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Розглядаючи цю справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів, разом з тим, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм права з огляду на те, що в цьому випадку неоднаково застосовано ст. 6 Конвенції стосовно "суду, встановленого законом".

Пунктом 1 ч. 1 ст. 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв постанову з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст. 238, 243, 250, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Закарпатській області задовольнити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2017 року у справі № 308/14341/15-а скасувати, та провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий- суддя О.І.Мікула

Судді: А.Р.Курилець

М.П.Кушнерик

Повне судове рішення складено 07 лютого 2018 року.