Справа № 758/6153/17
Суддя: Ларіонова Н. М.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/6153/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Калашніковій Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м.Києві (надалі ЦОУ ПФУ у м.Києві) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо припинення виплати їй пенсії та зобов'язати його поновити виплату пенсії позивачу на загальних підставах за місцем реєстрації з моменту припинення з червня 2016 року. Позов мотивний тим, що у квітні 2014 р. на території постійного місця проживання позивача розпочалась антитерористична операція, яка продовжується по сьогодні. У зв'язку з набранням чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. № 595, якою затверджений Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок), у населеному пункті, де мешкала позивач, було припинено здійснення повноважень відповідним управлінням пенсійного фонду України, а також зупинені до моменту повернення непідконтрольної території під контроль органів державної влади видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Позивач, наприкінці липня 2014 року змушена була покинути своє місце проживання (АДРЕСА_1) та переселитись за адресою: АДРЕСА_2 до своєї дочки. До 01.09.2014 р. Позивачка перебувала на обліку в УПФУ Ворошиловського району м.Донецька. 18.11.2014 року позивач отримав довідку внутрішньо переміщеної особи в Оболонському районі м. Києва та здійснив переведення пенсійної справи з Донецька до Києва. Згідно вимог законодавства позивач своєчасно звертався за відмітками та відносив копії довідки до відповідного управління Пенсійного фонду. З 18.11.2014 року по травень 2016р. позивач перебувала на обліку в УПФУ Оболонського району в Києві. У грудні 2015р. придбала житло у м. Києві у власність. З 01 жовтня 2016 р. по сьогодні перебуває на обліку в Центральному об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України в Києві. У червні 2016р. Позивачка на виконання вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» змінила місто реєстрації з Донецької області на адресу: АДРЕСА_3, про що повідомила УПСЗН Оболонського району м. Києва та знялась з обліку, як внутрішньо переміщена особа. Також у червні 2016 р. позивач подала заяву до ЦОУ 1ІФУ в м. Києві про перевід її справи з Оболонського відділу до Печерського відділу. З червня 2016р. виплата пенсії була припинена та не виплачена до цього часу. Письмова інформація з приводу припинення виплати пенсії від відповідача, відповідно до пункту 12 частини 2 статті 64 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», компетентним органом позивачу не надсилалась. У жовтні 2016р. позивач знову надала відповідачу довідку від УПСЗН Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації щодо зняття її з обліку як внутрішньо переміщеної особи, оскільки вона вже має реєстрацію у м. Києві. Про те, як виявилось УПСЗН Оболонського району перевело позивача до Печерського УГПСЗП, як- внутрішньо переміщену особу, в зв'язку з чим, позивач знов звернулась із заявою про зняття з обліку як внутрішньо переміщеної особи. 30.01.2017р. позивач отримала відповідь УПСЗН Печерської районної в м. Києві державної адміністрації відповідь, що вона знята з обліку як внутрішньо переміщена особа. У лютому 2017 року, з метою відновлення отримання пенсії, позивач звернулась до відповідача з проханням здійснювати виплату належної пенсії на загальних підставах за місцем реєстрації та виплатити заборгованість з моменту припинення. Проте 22.03.2017 р. позивачу було повідомлено, що їй відмовлено у виплаті всіх видів соціальної допомоги, у тому числі у пенсійній виплаті та вона повинна надати довідку внутрішньо переміщеної особи для можливості отримувати пенсію. Станом на час звернення позивача до суду виплата пенсії не поновлена, отримувати довідку внутрішньо переміщеної особи позивач не бажає, оскільки вона вважає себе вже місцевим мешканцем, повертатися до м. Донецьк не збирається. Вважає, що дії відповідача не відповідають чинному законодавству.

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 05.09.2017 р. вищевказана справа передана в провадження судді Ларіонової Н.М.

До початку судового засіданні позивачем подана заява про розгляд справи за її відсутності, в якій просила задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення проти позову, в яких посилається на те, що позивачу необхідно подати нову довідку згідно Порядку 509.

Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2013 року отримала право на отримання пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1, та перебувала на обліку в Управлінні пенсійного фонду України Ворошиловського району м. Донецька.

Наказом Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» визначено, що Донецька область з 07.10.2014 року є районом проведення антитерористичної операції.

Судом встановлено, що позивач перемістилась з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в АДРЕСА_2, про що їй УПСЗН Оболонського району м. Києва видано довідку від 18.11.2014 р.3005/3212 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

Як вбачається з національного паспорту позивача як громадянина України, зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача з 07.06.2016 р. є адреса: АДРЕСА_3.

З 01 жовтня 2016 р. позивач перебуває на обліку в Центральному об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України в Києві.

З червня 2016 р. виплата пенсії була припинена, будь-яка інформація з цього приводу позивачу від відповідача не надходила.

У жовтні 2016 р. позивач звернулася до відповідача з довідкою від УПСЗН Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації щодо зняття з обліку як внутрішньо переміщеної особи, оскільки вже мала реєстрацію у м. Києві. 30.01.2017 р. позивач отримала відповідь за вих.№ 105/74/П-72/17-1074 УПСЗН Печерської районної в м. Києві державної адміністрації відповідь, що її знято з обліку як внутрішньо переміщену особу.

У лютому 2017 року, позивач, з метою відновлення отримання пенсії, звернулась до відповідача з заявою здійснювати їй виплату належної пенсії на загальних підставах за місцем реєстрації та виплатити заборгованість з моменту припинення.

Листом Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №461/П-400 від 22.03.2017 року позивачу повідомлено про необхідність надання довідки або письмової відмови з відповідного структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у взятті на облік внутрішньо переміщеної особи в порядку, встановленому Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженої Постановою КМУ №509.

Згідно ст. 47 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач перебував на обліку в Управлінні пенсійного фонду України Ворошиловського району м. Донецька та отримувала пенсію за віком.

Постановою КМУ «Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства» №595 від 07.11.2014 року затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства, відповідно до якого у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Враховуючи зазначене вище, позивач перемістилась до м. Києва як внутрішньо переміщена особа відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та Постанови КМУ від 01.10.2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» та отримала довідку про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно зі ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

На виконання вимог ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Позивач зареєструвала своє постійне місце проживання в м. Києві, в результаті чого статус її як переміщеної особи припинився і з цього часу вона здобула право на отримання пенсії на загальних підстав.

Враховуючи зазначене вище, відповідач неправомірно не виплачує позивачу пенсію, посилаючись на нормативно-правові акти, що регулюють порядок виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, оскільки позивач такий статус втратила з моменту придбання житла та реєстрації її місця проживання за адресою придбаного житла:АДРЕСА_3.

В зв'язку з чим, суд не приймає до уваги заперечення відповідача, оскільки постанова КМУ від 01.10.2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» регулює питання щодо осіб, які мають статус внутрішньо переміщених осіб, якого позивач на час звернення до відповідача за поновленням виплати пенсії вже не має.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про порушення прав позивача з боку відповідача.

В зв'язку з наведеним суд проходить до висновку щодо протиправності дій відповідача щодо відмови у поновленні виплаті пенсії позивачу на загальних підставах та необхідності зобов'язання відповідача до вчинення таких дій.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки є заснованими на законі та обґрунтованими, знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 11, 69-86, 71, 128, 158-163, 167, 183-2, КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м.Києва щодо припинення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, виплати пенсії.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, виплату раніше призначеної пенсії, починаючи з червня 2017 р.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному тексті.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова