Справа № 344/15983/17
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/428/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Татарінової О.А.,

секретаря Мічута Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора УПП у м. Івано-Франківську лейтенанта поліції Лозинського Василя Ярославовича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, інспектора УПП у м. Івано-Франківську лейтенанта поліції Лозинського В.Я., про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Мотивував тим, що постановою серії ЕАА № 215206 від 22.11.2017 року інспектором поліції Лозинським В.Я. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сурмі 425грн. на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП. Зі змісту постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом, не пред'явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.2.1 (б) ПДР.

Позивач вважає постанову необґрунтованою, такою що не відповідає нормам КУпАП та винесено з перевищенням компетенції суб'єкта владних повноважень. Під час винесення постанови та протоколу не дотримано норми статтей 245,276, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

ОСОБА_1 вказує, що не порушував ПДР, тому запитав у інспектора причину перевірки документів. Відповіді на своє запитання не отримав. Відповідно до ПДР водій має право знати причину зупинки, перевірки та огляду транспортного засобу посадовою особою, а також його прізвище та посаду. Інспектор не пояснив причину зупинки, та почав складати постанову про накладення адміністративного стягнення. Позивач зазначає, що права та обов'язки згідно ст. 268 КУпАП йому не були роз'яснені. Також ОСОБА_1 вказує, що не порушував ПДР в частині відсутності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а при зупинці інспектором поліції, він не зміг одразу пред'явити на його вимогу свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу, оскільки в тому місці де вони знаходились його не було. Коли інспектор почав складати постанову, позивач віднайшов документи, які знаходились в сонцезахисному козирку автомобіля. Те, що дане свідоцтво було наявне у позивача, інспектором не було взято до уваги. Про винесенні відповідачем постанови про адміністративне правопорушення порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, тому така постанова підлягає скасуванню. На підставі наведеного просив суд скасувати постанову серії ЕАА № 215206 від 22.11.2017 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Михайлина Ю.Б. в судовому засіданні позов заперечив.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення інспектором Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську лейтенантом поліції Лозинським В.Я. водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З постанови серії ЕАА №215206 від 22.11.2017 року в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 22.11.2017р. о 00год. 59хв. в м. Івано-Франківськ по вул. Зорія, 12, водій ОСОБА_1, керуючи т/з, не пред'явив свідоцтва про реєстрацію т/з, чим порушив п. 2.1.б ПДР - керування т/з особою без реєстраційних документів т/з, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУАП.

Відповідно до ст.72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Позивач в позові зазначив, що на момент зупинки його транспортного засобу, він не зміг одразу пред'явити на вимогу інспектора свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу, оскільки шукав його в салоні автомобіля, а коли віднайшов то пред'явив його, проте інспектором не було взято це до уваги та продовжено складання постанови в справі про адміністративне праопорушення.

Інспектором неповністю з'ясовано обставини справи як це передбачено ст. 280 КУпАП, не встановлено чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи є обставини, що пом'якшують відповідальність.

Однак зазначені позивачем обставини суперечать дослідженому в судовому засіданні відеозапису. З наданого відеозапису вбачається, що інспектором декілька разів було запропоновано надати свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу, однак ОСОБА_1 проігнорував законні вимоги працівника поліції, Також, інспектором було роз"яснено права, те що, розгляд адміністративної справи буде проводитись невідкладно та необхідності за його бажанням надати пояснення.

А тому відповідачем надано належний доказ на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно порушив Правила дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9 КАС України, ст. ст. 247, 280, 288, 289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора УПП у м. Івано-Франківську лейтенанта поліції Лозинського Василя Ярославовича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Львівського Апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя О.А. Татарінова