Справа № 808/102/18
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року (16 год. 04 хв.)Справа № 808/102/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бойко К.О.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача 1 ОСОБА_3 ,

відповідача 2 не зявився,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 (69071, АДРЕСА_1)

до 1. Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (69002, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 84)

2. спеціаліст 1 категорії відділу РФО по Шевченківському району ОСОБА_4 (69014, м.Запоріжжя, вул. Карпенка - Карого, 5В)

про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2018 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі-позивач) про зобов'язання начальника відділу реєстрації фізичних осіб по Шевченківському району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради у встановленому законом порядку вчинити належні дії для реєстрації мого, ОСОБА_1, ідент. номер НОМЕР_1, місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 за відсутності згоди інших осіб- спадкоємців ОСОБА_5, який помер 29.07.2008 р. у м. Запоріжжі та за яким зареєстрована 1/4 частина квартири за адресою: АДРЕСА_2.

06.02.2018 до початку слухання справи по суті позивач уточнив позовні вимоги згідно яких просив: визнати протиправним рішення відповідача від 06.12.2017 про відмову позивачу в реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 та зобов'язати Департамент реєстрації послуг Запорізької міської ради у встановленому законом порядку вчинити належні дії для реєстрації мого, ОСОБА_1, ідент. номер НОМЕР_1, місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 за відсутності згоди інших осіб- спадкоємців ОСОБА_5, який помер 29.07.2008 р. у м. Запоріжжі та за яким зареєстрована 1/4 частина квартири за адресою: АДРЕСА_2.

09.01.2018 ухвалою суду було відкрито провадження в адміністративній справі, сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні 06.02.2018.

06.02.2018 у судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про заміну начальника відділу реєстрації фізичних осіб по Шевченківському району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради на Департамент реєстрації послуг Запорізької міської ради та залучення в якості другого відповідача спеціаліст І категорії відділу реєстрації фізичних осіб по Шевченківському району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради ОСОБА_4. Відповідач не заперечував проти заявлених клопотань. Клопотання позивача були задоволені та відкладено розгляд справи на 06.02.2018 про що сторони були повідомлені належним чином, в матеріалах справи є розписка сторін про те, що вони повідомлені про дату час та місце судового засідання.

23.01.2018 від Департамент реєстрації послуг Запорізької міської ради надійшло клопотання про залучення їх в якості третьої особи, у судовому засіданні Департамент реєстрації послуг Запорізької міської ради відмовився від клопотання та просив його не розглядати.

У судове засіданні 06.02.2018 зявився позивач та її представник, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити з наступних підстав. Позивач зазначає, що її чоловік ОСОБА_6 є власником 3/4 квартири, 1/4 належала ОСОБА_5, який помер та спадкоємці невідомі, тому узгоджувати питання реєстрації позивача в квартирі нема з ким, через відсутність інших власників квартири. Вважає, що всі необхідні документи були подані відповідачу, а підстав для відмови у реєстрації у відповідачів були відсутні.

У судовому засіданні Департамент реєстрації послуг Запорізької міської ради (далі-Відповідач 1) заперечив проти позовних вимог посилаючись на те, що погодження зі співвласниками квартири є обовязковою умовою для реєстрації позивача. Просив у позові відмовити у повному обсязі.

У судове засідання не зявився спеціаліст І категорії відділу реєстрації фізичних осіб по Шевченківському району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради ОСОБА_4 (відповідач 2), про дату час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить її особистий підпис в розписі про повідомлення призначення судового засідання. Через відповідача 1 передав до суду та позивачу відзив на адміністративний позов, відповідно до якого заперечує проти задоволення позову посилаючись на те, що погодження зі співвласниками квартири є обовязковою умовою для реєстрації позивача. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_6, чоловіку ОСОБА_1 (позивачу), належить на праві власності 3/4 частини двокімнатної квартири житловою площею 29,9 м2 за адресою: АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 14.07.2011 п'ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в Державному реєстрі прав 01.08.2011 за № 33672817.

Право власності на1/4 частину квартири належало ОСОБА_5, Як зазначає позивач, ОСОБА_5 в квартирі не жив і не був зареєстрований в ній.

Однак судом встановлено, відповідно до картки реєстрації особи ОСОБА_5 був зареєстрований за вищевказаною адресою з 17.05.1994 по 08.08.2008, що підтверджується доказами в матеріалах справи.

ОСОБА_5 помер 29.07.2008 у м. Запоріжжі. Доказів чи прийняли спадщину спадкоємці ОСОБА_5 суду надані не були.

Крім того, позивач зазначає, що невідомо які особи належать до спадкоємців ОСОБА_5. Тому власник в квартирі нині один- Паміров ОСОБА_7. В квартирі зареєстрована також тільки одна особа - ОСОБА_6. ОСОБА_6 самостійно утримує квартиру, сплачує всі належні по квартирі платежі та вирішує самостійно всі питання володіння та користування квартирою. Тому вважає, що узгоджувати єдиному нині існуючому власнику квартири ОСОБА_6 питання реєстрації в квартирі своєї дружини нема з ким через відсутність інших власників квартири.

На підтвердження викладеного були надані документи: свідоцтво про право на спадщину від 14.07.2011, витяг про державну реєстрацію прав № 30815088 від 01.08.2011, технічний паспорт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, свідоцтво про одруження від 19.08.2000, довідка житлового органу від 15.11.2011, витяг з паспорту громадянина України ОСОБА_8, свідоцтво про смерть ОСОБА_5 від 30.07.2008 року.

06.12.2017 позивач разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6, звернулась до начальника відділу реєстрації фізичних осіб по Шевченківському району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради із письмовою заявою від імені ОСОБА_6 від 05.12.2017 про реєстрацію місця проживання позивачки в квартирі за адресою: АДРЕСА_2. До матеріалів справи додані: заява ОСОБА_6 від 05.12.2017 про реєстрацію місця проживання дружини та заява ОСОБА_1 № 3335-7/04-16 від 06.12.2017про реєстрацію місця проживання.

Працівник відділу реєстрації фізичних осіб по Шевченківському району заяву ОСОБА_6 від 05.12.2017 не прийняла , а на заяві № 3335-7/04-16 від 06.12.2017 від імені позивача про реєстрацію місця проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_2, було зроблено запис про відмову в реєстрації у звязку з не поданням передбачених Законом України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" документів, та відсутня згоди всіх учасників/співвласників.

В матеріалах справи міститься копія зазначеної заяви позивача, на якій стоїть підпис позивача та згода на її реєстрацію чоловіка, як співвласника житла, проти цих фактів сторони не заперечували. Позивач зазначала, що її заява не була прийнята. З цього приводу судом встановлено наступне, наявність номера на заяві (№3335-7/04-16) та відмітка на заяві «для прийняття рішення» свідчить, що заява була отримана відповідачем 2, але після її отримання були виявлені недоліки та зроблено запис про причини відмови в реєстрації позивача. Таким чином, доводи позивача, що її заява не була прийнята не знайшли свого підтвердження.

Позивач вважає запис про відсутність документів- надуманою підставою для відмови.

Посилаючись на ч. 3, ч 8 ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", вважає, що всі зазначені документи, а також інші документи, необхідні для реєстрації, були в наявності і надані працівнику відділу реєстрації фізичних осіб по Шевченківському району. Проте взяти їх копії вона відмовилась.

У судовому засіданні відповідач 1 пояснила, що заперечень по всім наданим документам не було, крім відсутності згоди співвласника ? житла яка належала ОСОБА_5. Це єдиний документ якого не вистачало, для вчинення реєстраційної дії. Представник позивача з приводу наявності всіх інших документів, крім згоди співвласника, не заперечував, а лише наполягав на тому, що згода співвласника не є обовязковим документом та зазначив про заборону вимагати для реєстрації місця проживання інших, ніж передбачених ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" документів.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон) та п. 18 «Правил реєстрації місця проживання» затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 (далі -Правила) наданий вичерпний перелік документів які подаються для реєстрації місця проживання: письмову заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8 Правил; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї.

Частиною 7 ст. 6 Закону та абз. 5 п.18 Правил забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших, ніж передбачених цією статтею, документів.

Відповідно до п. 18 Правил письмова заява, яка подається для реєстрації місця проживання повинна бути встановленої форми (додаток 6 до Правил). Перевіривши подані документи до заяви відповідачем 2 виявлено, що квартира АДРЕСА_3, в яку має намір зареєструватися ОСОБА_8 - позивач, належить на підставі спільної часткової власті ОСОБА_6 (3/4 часини) та ОСОБА_5 (1/4 частини).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є відповідно до ст. 356 ЦК України спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 358 ЦК України володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності проводиться за згодою всіх учасників.

ОСОБА_6 особисто надав згоду на реєстрацію місця проживання ОСОБА_8 Стосовно другого співвласника квартири надано свідоцтво про смерть ОСОБА_5 Відповідно до Цивільного кодексу України у ОСОБА_5 можуть бути спадкоємці, які в свою чергу стають співвласниками вищевказаної квартири. У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна (ст. 1277 Цивільного кодексу України).

Враховуючи, що діючим законодавством вимагається надання документів, що підтверджують право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї.

Враховуючи, що позивач не має жодного документа, який би підтверджував її право власності, або її право користування житлом, відповідно у разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла. Згода чоловіка позивач була надана, про що свідчить відмітка її чоловіка (власника ? квартири) на заяві позивачки від 06.12.2017. Крім того, судом встановлено, що крім її чоловіка, власником 1/4 житла є ОСОБА_5 Як вже встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 помер та спадкоємці невідомі ні позивачу ні відповідачам.

Однак, відсутність інформації про спадкоємця не звільняє позивача від отримання згоди на реєстрацію місця проживання від тієї особи яка є спадкоємцем або того органу до якого перейшло право власності на ? частини майна. Також слід зазначити, що відповідачі не наділені правом встановлювати співвласників житлових приміщень.

Враховуючи вище наведене, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідача 1, з приводу того, що суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем. Вважає дискреційними повноваженнями щодо реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці. З цього приводу суд зазначає наступне.

Статтею 245 КАС України встановлені повноваження суду при вирішенні справи, а саме:

ч.1 при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

ч.2 у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій;4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії;

ч.4 у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобовязати відповідача - субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобовязує субєкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд зазначає, що реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці не права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд, а обовязок, у разі подання заявником всіх необхідних документів, як того вимагає діюче законодавство, суд відповідно до ч.4 ст.245 КАС України може зобовязати субєкта владних повноважень вчинити реєстраційну дію.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги не є доведеними та не обґрунтовані, відповідно позов не підлягає задоволенню

Керуючись ст.ст.241-246,250,255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В адміністративному позові ОСОБА_1 (69071, АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1) відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст.295-297 КАС України.

Рішення виготовлено в повному обсязі 15.02.2018.

Суддя (підпис) О.В.Конишева

Рішення не набрало законної сили.

Суддя О.В.Конишева