Справа № 815/5586/17
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5586/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про зобовязання вирішити питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у звязку з визначенням інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому позивач просить зобов'язати Головне управління Національної поліції в Одеській області (вул. Єврейська, 12, м. Одеса, 65014, Україна) вирішити питання про призначення та виплату ОСОБА_1 (вул. Новоселів, 29, с. Дачне, Біляївського району Одеської області, 67624; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) одноразової грошової допомоги у зв'язку з визначенням інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції, відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11 січня 2016 року, за його заявою від 16.08.2017 року та прийняти відповідне рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 16.08.2017р. звернувся до Головного управління Національної поліції в Одеській області із заявою про призначення йому одноразової грошової допомоги в звязку з визначенням інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції, додавши вичерпний перелік документів, передбачених п.5 розділу ІІІ Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11 січня 2016 року, однак відповідач протиправно не розглянув та не вирішив питання про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги у звязку з визначенням інвалідності внаслідок захворювання повязаного з проходження служби в поліції.

Ухвалою від 10.11.2017 р. відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 04 грудня 2017 року за клопотанням представника позивача на підставі п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України зупиниено провадження у справі, судове засідання призначено на 12 грудня 2017 року о 16 годині 15 хвилин.

Ухвалою суду від 12 грудня 2017 року за клопотанням представника відповідача на підставі п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України зупиниено провадження у справі, судове засідання призначено на 10 січня 2018 року о 10 годині 00 хвилин.

Ухвалою на 10 січня 2018 року визначено, що розгляд справи буде проводитися в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи; встановлено відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Судове засідання призначено на 06 лютого 2018 року об 11 годині 00 хвилин.

Від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов (а.с. 63-64), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що за результатами розгляду заяви позивача від 16.08.2017р. на адресу останнього 30.08.2017р. (вих. № 9/Г-1761) заступником начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеській області було направлено лист, в якому повідомлено, що відповідно до наказу МВС України № 4 від 11.01.2016р. стосовно виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, у звязку з тим, що заява оформлена не належним чином необхідно прибути до Головного управління Національної поліції в Одеській області для внесення відповідних змін та надати відповідні документи.

Від представника позивача надійшла заява від 06.02.2018р. (вх. № 3307/18), у якій останній просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними у справі матеріалами.

Відповідач до судового засідання явку представника не забезпечив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином та завчасно.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, у зв'язку із неприбуттям у судове засідання 06 лютого 2018 року всіх учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами відповідно до ч.9 ст.205 КАС України.

Суд зазначає, що 15.12.2017 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017р., котрим КАС України викладено в новій редакції. Відповідно до п. 10 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній з 15.12.2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності Кодексу в редакції від 15.12.2017 р., розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції Кодексу. Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, керуючись КАС України в редакції чинній з 15.12.2017 р.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

28.04.2017 р. наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області № 793 о/с майора поліції ОСОБА_1 (М-249154), старшого інспектора Біляївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, з 28.04.2016р. за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено через хворобу на підставі його рапорту від 20.04.2017р., подання начальника Біляївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21.04.2017 р. та свідоцтва про хворобу №165/2, виданого ВЛК ДУ ТМО МВС України по Одеській області 18.04.2017 р. (а.с. 6).

18.04.2017 р. військово-лікарською комісією ДУ ТМО МВС України по Одеській області позивачу встановлено діагноз та причинний звязок захворювання з проходженням служби в органах внутрішніх справ (свідоцтво про хворобу №165/2) (а.с. 42).

Відповідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 07.06.2017 р. серія 10ААА № 127294 встановлено, що рівень втрати професійної працездатності позивача становить 60 % (а.с. 8).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 07.06.2017 р. серії 12ААА № 304331 позивачу встановлено II групу інвалідності, причина інвалідності - захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 9).

16.08.2017р. до Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшла заява (рапорт) позивача щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, в звязку з визначенням інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції (а.с. 7).

Вважаючи, що позивач протиправно не вирішив порушене у заяві питання щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду із даним позовом за захистом порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій відповідача, суд керувався критеріями, закріпленими у ч.2 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд з'ясовує, чи використане повноваження, надане суб'єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Згідно ч.2 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11 січня 2016 року затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Пунктом 5 розділу 1 Порядку № 4 визначено випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського:

1) під час виконання службових обовязків (пункт 1 частини першої статті 97 Закону) - випадок, повязаний з виконанням службових обовязків, спрямованих на реалізацію повноважень та основних завдань поліції, у тому числі під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;

2) під час виконання службових обовязків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, повязаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;

3) під час проходження поліцейським служби (пункт 2 частини першої статті 97 Закону) - випадок, який не пов'язаний із безпосереднім виконанням службових обовязків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту;

4) повязаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), повязаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту;

5) повязаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 6частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), повязаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності, крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

1) у разі загибелі (смерті) поліцейського - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

2) у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії;

3) у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках (пункт 1 розділу ІІ Порядку № 4)..

Як вбачається з матеріалів справи, 07.06.2017 р. встановлено страховий випадок - втрату працездатності позивачем (ступінь втрати працездатності 60%); причина втрати професійної працездатності - проходження служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується копією довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 07.06.2017 р. серія 10ААА № 127294 (а.с. 8).

07.06.2017 р. позивачу встановлено II групу інвалідності, причина інвалідності - захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою до акта огляду Медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА № 304331 (а.с. 9).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 4 формування пакета документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у поліції здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансовими підрозділами головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві (далі - фінансові підрозділи) у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці цих органів та фахівцями військово-лікарської комісії. Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 розділу ІІІ Порядку №4).

Для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності із документами, що визначені цим пунктом (пункт 5 розділу ІІІ Порядку №4).

Пунктами 1, 3 розділу IV Порядку №4 передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Враховуючи наведені вимоги законодавства, суд вважає, що оскільки датою встановлення страхового випадку (ступінь втрати працездатності у відсотках 60 %) та датою встановлення позивачу II групи інвалідності (причина інвалідності - захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ) - 07.06.2017 р.., позивач має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 4, згідно з яким заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Судом встановлено, що заява позивача від 16.08.2017р. щодо вирішення питання про надання йому одноразової грошової допомоги Головним управлінням Національної поліції в Одеській області по суті не розглядалась, фінансовим підрозділом відповідний висновок не готувався, не приймалось рішення у встановлений Порядком № 4 строк про призначення ОСОБА_1 виплати одноразової грошової допомоги, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, письмового повідомлення позивача із зазначенням мотивів відмови останньому також не направлялось.

Судом не беруться до уваги твердження представника відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, про те, що на адресу позивача 30.08.2017р. (вих. № 9/Г-1761) відповідачем було направлено лист, яким повідомлено про невідповідність його заяви щодо виплати одноразової грошової допомоги вимогам Порядку № 4 та повідомлення про необхідність прибути до Головного управління Національної поліції в Одеській області для внесення відповідних змін та надати відповідних документів, оскільки: по-перше, доданий до відзиву лист від 30.08.2017р. (вих. № 9/Г-1761) не засвідчений належним чином (вимог ст. 94 КАС України відповідачем не дотримано); по-друге, жодних доказів, які б підтверджували факт направлення (вручення) вказаного листа ОСОБА_1 до суду не надано, як і не надано доказів на яку саме адресу вказаний лист направлявся; по-третє, відповідачем з посиланням на норми чинного законодавства не доведено правомірності його дій саме в такий спосіб (направлення листа про невідповідність заяви вимогам Порядку №4), враховуючи, що пунктом 3 розділу IV Порядку №4 передбачено, що керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку керівником відповідного органу, закладу, установи або особою, на яку покладено виконання таких функцій, приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно п.2 розділу 3 Порядку № 4 посадові особи органів поліції, навчальних закладів у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання одноразової грошової допомоги відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.

При цьому п.7 розділу ІІІ Порядку № 4 передбачено, що при прийманні матеріалів особа, що приймає документи зобовязана перевірити оформлення заяви та поданих до неї документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та іншим документам, що засвідчують особу.

Підрозділи, служби, інші фахівці, зазначені у пункті 1 розділу ІІІ, що беруть участь у формуванні пакета документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, у разі необхідності, для перевірки даних або достовірності інформації, наданих особою, мають право, в установленому порядку звертатися за місцем отримання відповідних документів.

З наданої до суду копії заяви (рапорту) ОСОБА_1, датованої 16.08.2017р., вбачається, що вказану заяву 16.08.2017р. (Г-10554) було прийнято Головним управлінням Національної поліції в Одеській області, а відтак, враховуючи, що обовязок перевірити оформлення заяви та поданих до неї документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та іншим документам, що засвідчують особу, покладено на особу, що приймає документи, доводи відповідача про те, що вказана заява оформлена неналежним чином, є необґрунтованими.

Більш того, відповідач, обґрунтовуючи свою правову позицію тим, що заява позивача не оформлена належним чином, ані у відзиві, ані в листі від 30.08.2017р. (вих. № 9/Г-1761) не зазначив, яким саме вимогам чинного законодавства не відповідача подана 16.08.2017р. позивачем заява, а процитував лише перелік документів, що мають додаватись до такої заяви згідно Порядку № 4.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 16.08.2017р. діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, Порядком №4.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, і у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 826/4418/14.

Також у висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема передбачає, що судове рішення повинно бути таким, яке можна ефективно виконати на користь сторони, яка виграла справу. Конвенція не передбачає теоретичного захисту прав людини, а має на меті гарантувати максимальну ефективність такого захисту.

Таким чином, враховуючи наведене, з метою захисту порушеного відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, права ОСОБА_1 на одноразову

грошову допомогу в звязку з визначенням позивачу ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (поліції), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом зобов'язання Головного управління Національної поліції в Одеській області (65014, Одеська обл., місто Одеса, вул. Єврейська, будинок 12; ) вирішити питання про призначення та виплату ОСОБА_1 (місце проживання: 67624, Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, вул. Новоселів, 29; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) одноразової грошової допомоги у звязку з визначенням інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (поліції), відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11 січня 2016 року за його заявою від 16.08.2017р. та прийняти відповідне рішення.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку про необхідність присудити позивачу сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн. згідно квитанції № 67 від 09.11.2017р. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Одеській області.

10.01.2018р. (вх. №470/18) від представника позивача надійшло клопотання про повернення зайво сплаченого судового збору у розмірі 640,00 грн. згідно платіжного документа № 77944 від 24.10.2017р. (а.с. 61).

Згідно з ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача з даним позовом становило 640,00 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено, що у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600 гривень.

Таким чином, враховуючи вимоги ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання цього позову позивачу належало сплатити судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Судом встановлено, що позивачем при поданні адміністративного позову надано до суду квитанцію № 77944 від 24.10.2017р. про сплату судового збору у розмірі 640,00 грн., однак судовий збір згідно вказаної квитанції на час вирішення питання про відкриття провадження у спраі не був зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України, в звязку з чим ухвалою судді від 01.11.2017р. було залишено без руху, а позивачу встановлено строк для усунення недоліків шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

На виконання ухвали суду від 01.11.2017р. позивач надав квитанцію №67 від 09.11.2017р. про сплату судового збору у розмірі 640,00 грн. (а.с. 18).

Разом з тим, станом на час прийняття рішення у справі судовий збір у розмірі 640,00 грн. згідно платіжного документа № 77944 від 24.10.2017р. зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України, що підтверджується листом Управління Державної казначейської служби у м.Одесі Одеської області від 27.12.2017р. (вх. № 04-37/749-3967) (а.с. 62).

Згідно п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За змістом п.3 ч.6 ст. 246 КАС України, у разі необхідності у резолютивній частині рішення також вказується про повернення судового збору.

Таким чином, враховуючи, що позивачем внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом на 640,00 грн. згідно платіжного документа № 77944 від 24.10.2017р., суд дійшов висновку про зобовязання Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області, , адреса: м. Одеса, вул. Черняховського, 6 повернути на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, що мешкає за адресою: 67624, Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, вул. Новоселів, 29, судовий збір в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.), який було сплачено на рахунок №4005 по платіжному документу № 77944 від 24.10.2017р. на суму 640,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: 67624, Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, вул. Новоселів, 29; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (65014, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Єврейська, будинок 12; ) про зобовязання вирішити питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у звязку з визначенням інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції,- задовольнити.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Одеській області (65014, Одеська обл., місто Одеса, вул. Єврейська, будинок 12; ) вирішити питання про призначення та виплату ОСОБА_1 (місце проживання: 67624, Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, вул. Новоселів, 29; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) одноразової грошової допомоги у звязку з визначенням інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (поліції), відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11 січня 2016 року за його заявою від 16.08.2017р. та прийняти відповідне рішення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області (65014, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Єврейська, будинок 12; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 67624, Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, вул. Новоселів, 29; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.).

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області, , адреса: м. Одеса, вул. Черняховського, 6 повернути на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, що мешкає за адресою: 67624, Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, вул. Новоселів, 29, судовий збір в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.), який було сплачено на рахунок №4005 по платіжному документу № 77944 від 24.10.2017р. на суму 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.