Справа № 2а-34/11/1370
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/11560/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Обрізка І.М.,Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргуЛичаківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року, ухвалену головуючим суддею Качур Р.П., о 13:51:07 у м. Львові, повний текст складений 13.11.2017 року, у справі за адміністративним позовом Личаківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,-

встановив:

Личаківська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області ( надалі Личаківська ОДПІ) звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, який сплачується перед проведенням першої реєстрації автомобіля в Україні, в розмірі 18960 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року відмовлено в задоволенні позову.

Личаківська ОДПІ оскаржила постанову суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції обставини, що мають значення для справи, зясовані неповно, висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи та порушені норми матеріального права. Просить скасувати постанову і прийняти нову, якою задовольнити позов.

В апеляційній скарзі зазначає, що податковий обовязок платника, який полягає у сплаті необхідної суми податку до бюджету, припиняється саме у звязку із такою сплатою, а відповідачем не надано доказів сплати податку з власників транспортних засобів. Протиправне проведення органами МРЕВ державної реєстрації транспортного засобу без попередньої сплати особою, що здійснює таку реєстрацію, відповідної суми податку не впливає на обсяг податкового обовязку такої особи та не може бути розцінене як юридичний факт , який припиняє такий податковий обовязок.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з даними УДАІ ГУМВСУ у Львівській області 15.09.2009 року на імя ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER Т4 (ВС1163АМ), 2000 року випуску; при першій реєстрації транспортного засобу ОСОБА_1 повинен був сплатити 18960,00 грн.

Податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 18960,00 грн. при реєстрації транспортного засобу на ОСОБА_1 до місцевого бюджету не надійшов, а тому позивач звернувся до суду про його стягнення в примусовому порядку.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що першій реєстрації в Україні транспортних засобів передує сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для такої реєстрації, що спростовує доводи податкового органу про несплату податку ОСОБА_1 Крім того, суд зазначив, що відсутність надходження податку в дохід бюджету у такому випадку не є підставою для стягнення його з відповідача.

Апеляційний суд повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції і надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно зі ст.3 вказаного Закону перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Частиною 1 ст.5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» ( в редакції на час звернення позивача до суду )встановлено, що вказаний вид податку сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. При цьому сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, розраховується саме фізичною особою за ставками, встановленими цим Законом.

Відповідно до ч.4 ст.5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Згідно з ч.6 ст.5 вказаного Закону у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388.

Відповідно до вказаного Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю, в числі іншого, за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно з п.8 вказаного Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Апеляційний суд вважає цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що особа не може здійснити першу державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів, оскільки безумовною підставою для першої реєстрації транспортного засобу є сплата відповідного податку, і такий податок сплачується до реєстрації транспортного засобу, а не після такої реєстрації. Провівши реєстрацію транспортного засобу, посадові особи ВРЕР підтвердили виконання відповідачем усіх необхідних вимог, зокрема, і сплати податку з власників транспортних засобів.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що реєстрація транспортного засобу без сплати встановленого законом податку тягне за собою відповідальність посадових осіб ВРЕР, які здійснили таку реєстрацію. Тому, відсутність надходження такого податку в дохід бюджету не є підставою для стягнення його з відповідача.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відсутні підстави для стягнення такого податку з відповідача.

Факт державної реєстрації транспортних засобів підтверджено вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 року у кримінальній справі № 1-233/11 по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (який працював на посаді начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській області ) у вчиненні злочинів, передбачених ч. З ст. 364, ч. 1 ст. 365 КК України (номер судового рішення в Єдиному реєстрі судових рішень 33195653); вирок набрав законної сили.

Вказаним вироком встановлено, що протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області проведено реєстрацію транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів на фізичних осіб, в тому числі, т.з. VOLKSWAGEN TRANSPORTER Т4, 2000 р.в., зареєстровано 15.09.2009 року на імя ОСОБА_1, несплата податку 18960,00 грн.

У вироці Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 року зазначено, що з оглянутих у судовому засіданні реєстраційних справ стосовно вищевказаних транспортних засобів вбачається, що спеціалістами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, які здійснювали перевірку поданих документів, у всіх випадках перевірялась наявність квитанції про сплату податку з власників транспортних засобів, про що зроблені відповідні відмітки на бланку заяви про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до ч.6 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обовязковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, встановлені судом першої інстанції фактичні обставини свідчать про те, що існування обставин, які б свідчили про наявність вини відповідача у ненадходженні податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів у розмірі 18960,00 грн. до місцевого бюджету, податковим органом не доведено.

Покликання апелянта на те, що протиправне проведення органами МРЕВ державної реєстрації транспортного засобу без попередньої сплати особою, що здійснює таку реєстрацію, відповідної суми податку не впливає на обсяг податкового обовязку такої особи та не може бути розцінене як юридичний факт, який припиняє такий податковий обовязок, до уваги апеляційним судом не береться, оскільки позивач під час розгляду адміністративної справи не навів об'єктивних доводів щодо наявності в діях відповідача ознак протиправності, як і не довів правомірності стягнення з нього суми податку з власників транспортних засобів.

Апеляційний суд вважає, що за наявності у платника податку відповідних доказів, що підтверджують виконання усіх передбачених законодавством умов для визнання його добросовісним платником, обов'язок зі сплати відповідної суми податкового зобов'язання необхідно визнати виконаним, незалежно від фактичного зарахування платежу до бюджету.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Личаківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській областізалишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2017 рокуу справі № 2а-34/11/1370- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повне судове рішення складене 08.02.2018 року