Справа № 814/2204/17
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 р. № 814/2204/17
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області, пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034

треті особи:ОСОБА_3, АДРЕСА_2 ОСОБА_4, АДРЕСА_3

про:визнання протиправним та скасування наказу від 19.05.2017 № 14-6802/14-17-СГ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся із адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ від 19.05.2017 № 14-6802/14-17-СГ"Про визнання таким, що втратили чинність накази Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області".

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідач діяв не в порядок і спосіб, які передбачені нормами Земельного кодексу України, виніс оспорюваний наказ поза своїми межами тому він є протиправним та підлягає скасуванню.

Представники відповідача надав відзив, в якому зазначив, що позов не підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що відповідач діяв відповідно до Земельного кодексу України та Порядку ведення Державного земельного кадастру, а також положення про Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

Представник позивача та представник відповідача надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 14 Конституції України та статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

У свою чергу, правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовані Земельним кодексом України від 25.01.2001 № 2768-III (далі - ЗК України).

Статтею 3 ЗК України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 2 статті 22 ЗК України визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

При цьому, пунктом «а» частини 3 статті 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Пунктом «в» частини 3 статті 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2.0 гектара.

Частиною 4 статті 122 ЗК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою вказаної статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У листопаді 2016 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства у власність за межами населених пунктів на території Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області.

Наказом Головного управління від 22.11.2016 № 14-11567/14-16-СГ ОСОБА_1 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 2,00 га пасовищ у власність для ведення особистого. селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої в межах території Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області.

Згідно вимог пункту 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування.

Листом від 17.05.2015 № 22-28-99.2-1338/2-17 (арк. спр. 10) Відділ Держгеокадастру у Веселинівському районі Миколаївської області пропонує відповідачу скасувати накази Головного управління Держгеокадасту у Миколаївській області, в тому числі і наказ Головного управління від 22.11.2016. № 14-11567/14-16-СГ, яким ОСОБА_1 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки зазначені земельні ділянки вже надані в оренду іншим громадянам. Відомості про реєстрацію, права оренди не внесені до Державного земельного кадастру і тому Відділом Держгеокадастру у Веселинівському районі Миколаївської області було надано помилкову інформаційну довідку ОСОБА_1

На підставі вищезазначеного листа, наказом Головного управління Держгеокадасту у Миколаївській області від 19.05.2017 № 14-6802/14- 17-СГ визнано таким, що втратив, чинність наказ Головного управління від 22.11.2016 № 14-11567/14-16-СГ.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 8 Положення про Головне управління Держгеокадастру (Наказ від 29.09.2016 № 333, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2016 за № 1391/29521 "Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру"), Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Акти Головного управління можуть бути скасовані Головою Держгеокадастру повністю чи в окремій частині, у тому числі за дорученням Міністра аграрної політики та продовольства України, а також Міністром аграрної політики та продовольства України у разі відмови Голови Держгеокадастру скасувати такий акт.

Суд наголошує на тому, що оскаржуваний наказ не скасовано, як це передбачено вищевказаним Положенням, а визнано таким, що втратив чинність.

Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що відповідачем видано наказ від 19.05.2017 № 14-6802/14- 17-СГ поза межами його повноважень, тому він підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області "Про визнання таким, що втратили чинність накази Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області" від 19.05.2017 № 14-6802/14-17-СГ.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 544) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.М. Мельник