Справа № 640/19461/17
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2018 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Губської Я.В., при секретарі Балан Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №6 батальйону №4 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції Маршалкіної Ольги Костянтинівни про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

11.12.2017 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №6 батальйону №4 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції Маршалкіної О.К., в якому просить визнати протиправними дії інспектора при складанні постанови серії ЕАА №226183 від 03.12.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП та скасувати дану постанову.

Ухвалою судді від 14.12.2017 року було відкрите провадження та призначено судове засідання для розгляду даної справи.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 03.12.2017 року о 16:35 годині інспектором роти №6 батальйону №4 УПП у м. Харкові лейтенантом поліції Маршалкіною О.К. було винесено постанову серії ЕАА №226183 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 КпАП України та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. Відповідно до постанови ОСОБА_1, керував транспортним засобом, н.з. НОМЕР_1 по вул. Червоноармійська, 9 в м. Харкові з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3в Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.121 КУпАП. Позивач з даною постановою не згоден, вважаючи її такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки винесена з порушенням встановленого порядку накладення адміністративного стягнення, ґрунтується на неповному, необ'єктивному і не всебічному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення ним п.31.4.3в ПДР України, а також винесеною з порушенням його права на захист, тому вищевказана постанова підлягає скасуванню. Крім того, позивач зазначив, що 03.12.2017 року ліва фара його автомобіля була повністю працездатною, що підтверджується протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу БАЗ А079 н.з. НОМЕР_1 та подорожнім листом від 03.12.2017 року з відміткою механіка про випуск на лінію у цей день технічно справного транспортного засобу.

В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень до суду не надавав.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, вислухавши позивача, суд доходить висновку про задоволення позову, виходячи з наступного:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 03 грудня 2017 року інспектором №6 батальйону №4 УПП у м. Харкові лейтенантом поліції Маршалкіною О.К. винесено постанову серії ЕАА №226183 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно оскаржуваної постанови до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. з зазначенням, що водій керував транспортним засобом, н.з. НОМЕР_1 з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3в Правил дорожнього руху України (а.с. 4).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Позивачем було надано до суду протокол перевірки технічного стану транспортного засобу з держ. реєстр. номером НОМЕР_1 від 04.11.2017 року зі строком дії до 04.05.2018 року та подорожній лист від 03.12.2017 року з відміткою механіка про випуск на лінію у цей день технічно справного транспортного засобу.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення, винесене останнім про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КУпАП.

Відповідач не надав суду жодних належних доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення ОСОБА_3 03.12.2017 року Правил дорожнього руху України, а саме п. 31.4.3 в ПДР України.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення адміністративного позову ОСОБА_3, оскільки дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст.245,251,280 КУпАП, а відтак є незаконними.

В зв'язку з чим постанова серії ЕАА № 226183 від 03.12.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КУпАП, про притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 680 грн. підлягає скасуванню.

В зв'язку з наведеним провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП.

Керуючись ст. ст.2, 6-10,77, 205, 229, 241-246,255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) - задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Харків лейтенанта поліції Маршалкіної Ольги Костянтинівни щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 226183.

Скасувати постанову серії ЕАА № 226183 від 03.12.2017 року, винесену інспектором № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Харків лейтенантом поліції Маршалкіною Ольгою Костянтинівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП та закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: