Справа № 339/39/18
Суддя: Головенко О. С.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 339/39/18
У Х В А Л А

08 лютого 2018 року м.Болехів

Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Львіської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и л а :

07 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову № 6165/20900/17 від 16.01.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.470 Митного кодексу України та закрити провадження в справі.

В частині 5 ст. 160 КАСУ України містяться вимоги щодо змісту позовної заяви.

Подана позивачем позовна заява не відповідає вищевикладеним вимогам закону (ст.160 КАС України), зокрема, в ній не зазначено :

- реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта позивача, ідентифікаційний код відповідача, як юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

- відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 2 та ч. 5 ст. 94 КАС України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях , повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення п.8 ч.5 ст.160 КАС України позивач, подавши до позовної заяви копії доказів, не зазначив в позовній заяві в кого знаходяться оригінали вказаних доказів, також подані копії не завірені належним чином ( відсутній підпис та дата засвідчення).

Окрім того, встановлено, що позивач подав позов після закінчення строку на оскарження та не подав обгрунтованої заяви про поновлення строку.

Так, вбачається, що оскаржувана постанова винесена відповідачем 16 січня 2018року, а позов подано про її скасування 07 лютого 2018року, тобто більше, ніж через 10днів .

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

А згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст.286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно ч. 1,2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху і позивачу надається строкЮ протягом якого має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналізуючи зазначені норми, суд приходить до висновку, що чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

З системного аналізу зазначеної норми видно, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Крім того, суд вважає за необхідне також зазначити, що при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії" та "Девеер проти Бельгії" Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Вказаний недолік щодос поновлення строку можуть бути усунені позивачем шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав поважності причин пропуску строку звернення до суду та надання доказів, які це підтверджують.

Відповідно до ст.169 КАС України позовна заява, що не відповідає вимогам закону, підлягає залишенню без руху до виправлення позивачем вказаних недоліків.

При цьому позивач попереджається, що у разі не усунення недоліків позовної заяви в строк, вказаний в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута йому.

Керуючись ст.160-161,169 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Львіської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів для усунення зазначених недоліків з часу отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя О.С. Головенко