Справа № 808/1903/17
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року 11:28Справа № 808/1903/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Печерикіної А.О. та представників

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Бердянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26 червня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 (далі позивач або ОСОБА_3В.) до Бердянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач або Бердянська ОДПІ), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 30 червня 2016 року №550-13.

Ухвалою суду від 29 червня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі № 808/1903/17, закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 03 липня 2017 року.

Розгляд справи неодноразово зупинявся.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у податкового органу відсутні правові підстави для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, яким визначено податкове зобов'язання з транспортного податку за 2016 рік у розмірі 25 000, 00 грн. На думку позивача, рішення Бердянської міської ради від 21.01.2016 №55, яким встановлюється транспортний податок на території міста Бердянська, може застосовуватись не раніше нового бюджетного періоду, тобто з 01.01.2017, оскільки зазначене узгоджується з приписами п.п. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, відповідно до якого рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. За таких обставин вважає спірне податкове повідомлення-рішення винесеним передчасно та просить задовольнити адміністративний позов.

Відповідач позов не визнав, надав письмові заперечення (від 12.09.2107 вх. №24815), в яких зазначив, що контролюючим органом отримано інформацію з бази даних АІС «Податковий блок», з якої встановлено, що позивач є власником транспортного засобу, який підпадає під визначення об'єкта оподаткування транспортним податком відповідно до ст.267 Податкового кодексу України в редакції, викладеної Законом № 909, у зв'язку з чим позивачу визначено податкове зобов'язання з транспортного податку та направлено оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Крім того, посилається на те, що 12.10.2016 позивач добровільно сплатив податкове зобовязання з транспортного податку за 2016 рік, а отже за приписами п.п. 60.1.1 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України оскаржуване податкове повідомлення-рішення є відкликаним. За таких обставин, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Камертон».

У судовому засіданні 20 листопада 2017 року на підставі ст.160 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 на праві власності належить транспортний засіб марки BMW X6, обєм двигуна 2993 см3, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

30 червня 2016 року відповідачем сформовано податкове повідомлення-рішення №550-13, яким визначено суму податкового зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік у розмірі 25 000, 00 грн.

04 липня 2016 року вищезазначене податкове повідомлення-рішення направлено ОСОБА_3 засобами поштового звязку, проте повернуто до податкового органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

12 жовтня 2016 року позивач добровільно сплатив суму за спірним податковим повідомленням-рішенням, що підтверджується квитанцією від 12.10.2016 №0.0.632380106.2.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо винесення вищевказаного податкового повідомлення-рішення суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі ПК України).

У ст.265 ПК України зазначено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Отже, транспортний податок є складовим податку на майно.

Відповідно до п.п. 10.1.1 п. 10.1 ст. ПК України до місцевих податків належить податок на майно.

Як зазначено у п. 8.3 ст. 8 ПК України, до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно з п.п. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У ч.1 ст. 3 Бюджетного кодексу України зазначено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Відповідно до п.п. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 ПК України одним з принципів на яких ґрунтується податкове законодавство України є принцип стабільності - коли зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку, що податкові зобов'язання по місцевому податку можуть визначатися контролюючим органом лише у разі, якщо орган місцевого самоврядування своїм рішенням встановлено цей податок.

При цьому, визначення податкових зобовязань з місцевого податку розпочинається не раніше, ніж настання наступного бюджетного періоду (року), що настає за періодом (роком), в якому прийняте рішення органу місцевого самоврядування про встановлення місцевого податку або прийняте рішення про зміни до елементів вже встановленого місцевого податку.

Транспортний податок на території міста Бердянська у 2016 році встановлено рішенням Бердянської міської ради Запорізької області від 21 січня 2016 року №55.

Водночас, п.4 Розділу ІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року №909-VIII установлено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3статті 12 Податкового кодексу України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Таким чином, суд не приймає до уваги доводи позивача, що бюджетним періодом, в якому починає застосовуватись транспортний податок до власників транспортних засобів є 2017 рік.

Разом з тим, суд не може погодитись з правомірністю прийнятого податкового повідомлення - рішення, з огляду на наступне.

З 01 січня 2015 року набрав чинності ОСОБА_2 №71, яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 ПК України введено новий місцевий податок у складі податку на майно - транспортний податок.

Відповідно до п.п. 267.1.1 п.267.1 ст.267 ПК України в редакції Закону № 71 визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно з п.п. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до п.267.4 ст.267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно п.п.267.5.1 п.267.5 ст.267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року) (п.п.267.6.1, 267.6.2 п.267.1 ст.267 ПК України).

Підпунктом 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 ПК України передбачено, що транспортний податок сплачується: а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

24 грудня 2015 року Верховною Радою України прийнято ОСОБА_2 №909, який набрав чинності з 01.01.2016, та яким внесено зміни, серед іншого, до п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України.

В редакції Закону №909 у п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Тобто, об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році були легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких перевищувала 1033500,00 грн. (1378,00 мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2016 року х 750 = 1 033 500,00 грн.).

При цьому, суд зазначає, що саме на контролюючий орган покладено обов'язок встановлення щодо фізичних осіб обставин чи підпадає належний їм транспортний засіб під об'єкт оподаткування визначений статтею 267 ПК України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком (далі - Методика).

Відповідно до пункту 2 Методики середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403, де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 12 Методики визначено, що коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від пробігу визначається з урахуванням фактичного та нормативного середньорічного пробігу автомобілів. У разі коли фактичний середньорічний пробіг автомобілів є вищим, ніж їх нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість зменшується, а у разі, коли фактичний середньорічний пробіг є нижчим, ніж нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість збільшується.

Ухвалою суду від 12.09.2017 від Бердянської ОДПІ витребувано докази у справі, а саме інформацію (відомості), яка б свідчила про обґрунтованість визначення середньоринкової вартості спірного легкового автомобіля.

Контролюючим органом надано пояснення (від 02.10.2017 вх. №26625), з яких вбачається, що розрахунки середньоринкової вартості транспортного засобу робились для автомобіля з обємом двигуна 4,4 см3, тип двигуна бензин. При цьому податкова зазначає, що на момент винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення фахівці Бердянської ОДПІ не мали відомостей щодо того, на якому паливі працює вказаний автомобіль та який фактичний пробіг він має.

Таким чином судом встановлено, що податковим органом під час прийняття податкового повідомлення - рішення від 30 червня 2016 року №550-13 не встановлено тип двигуна (бензин, газ чи дизель), об'єм циліндрів двигуна (за даними податкової обєм двигуна спірного легкового автомобіля становить 4395 см3, в той час як матеріалами справи підтверджено, що обєм двигуна становить 2993 см3), а також фактичний пробіг транспортного засобу, а лише взято за основу нормативний середньорічний пробіг автомобілів, доказів протилежного суду не надано.

В свою чергу, без встановлення всіх коефіцієнтів за якими здійснюється визначення середньоринкової вартості автомобіля, серед іншого фактичного пробігу транспортного засобу, не можливо встановити середньоринкову вартість автомобіля та встановити чи підпадає такий транспортний засіб під визначення об'єкту оподаткування транспортним податком.

Щодо посилань відповідача на п.п. 60.1.1 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України, відповідно до якого оскаржуване податкове повідомлення-рішення є відкликаним та не підлягає оскарженню, суд зазначає наступне.

За приписами п.п. 60.1.1 п. 60.1 ст. 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

Пунктом 60.2 статті 60 ПК України передбачено, що у випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

Отже за змістом п.60.2 ст. 60 ПК України, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

Між тим, ані ст. 60 ПК України, ані іншою нормою ПК України не визначено дати, з якої вважається відкликаним саме податкове повідомлення-рішення, якщо сума податкового боргу, визначена ним, самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Кінцевою метою звернення фізичних та юридичних осіб до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів чи прав та інтересів відповідно є настання таких подій, як відновлення порушеного права, у випадку визнання судом такого права порушеним.

Виконання адміністративним судом свого завдання, а саме: захисту прав, свобод та інтересів, слугує передумовою для відновлення порушеного права у судовому чи позасудовому порядку, що відповідає закладеним в Конституції принципам демократичної, соціальної, правової держави, якою є Україна.

Податкове повідомлення-рішення за своєю сутністю є правовим актом індивідуальної дії. Характерними ознаками податкового повідомлення-рішення як правового акту індивідуальної дії є те, що воно викликає настання змін в правовому стані особи, у відношенні якої воно прийнято, з моменту його прийняття, та вичерпує її у звязку з його скасуванням чи виконанням. Проте, виконання податкового повідомлення-рішення, тобто погашення податкових зобовязань, визначених ним, не може та не повинне позбавляти особу права оскаржити його в судовому порядку, адже відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Підхід до спірних правовідносин з такої позиції, яку висловлює відповідач, призведе до порушення гарантованого Конституцією права позивача на звернення до суду з метою захисту порушеного права, а в подальшому його відновлення до стану, що передував вступу у спірні правовідносини.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Бердянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області від 30 червня 2016 року №550-13.

3. Судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок присудити на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Бердянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П. Бойченко