Справа № 752/16412/17
Суддя: Мирошниченко О. В.
Дата ухвалення: 2018-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/103/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 січня 2018 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі

головуючого по справі судді Мирошниченко О.В.

за участю секретаря Мархотка А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити дії, суд -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача призначити йому з 31.01.2017 року пенсію наукового працівника відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки, що передують року зверненню, тобто за 2014-2016 роки.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебуває на обліку у Правобережному об'єднаному управлінні ПФ України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Він набув право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність».

28.03.2016 року позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії у відповідності до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та надав всі необхідні документи для призначення наукової пенсії.

Однак, відповідач своїм листом від 28.03.2016 року відмовив позивачу в призначенні наукової пенсії відповідно до Закону України «Про наукову та науково- технічну діяльність» мотивуючи свою відмову тим, що при переведенні на зазначений вид пенсії розмір пенсії зменшується та буде застосований показник середньої заробітної плати, який ураховувався під час призначення пенсії, тобто за 2007 р.

31.01.2017 р. позивач звернувся вдруге до відповідача з заявою про призначення пенсії відповідно до Закону «Про науково-технічну діяльність».

22.06.2017 р. відповідач надав відповідь, в якій надіслав розпорядження про призначення пенсії, розрахунок стажу та розрахунок заробітної плати.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, у зв'язку з чим просив позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у адміністративному позові.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позову, надавши письмові заперечення.

Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з Конституцією України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра соціальної політики України, а також Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 № 384/2011, та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією.

Судовим розглядом встановлено, ОСОБА_1 перебуває на обліку у Правобережному об'єднаному управлінні ПФ України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Він набув право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність».

Матеріали справи містять лист Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.03.2016 року, згідно змісту якого позивачу за заявою останнього проведено попередній розрахунок пенсії за віком відповідно до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" (а.с. 22).

У судовому засіданні з пояснень представника позивача встанволено, що предметом розгляду даного судового провадження є відмова Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладена у листі від 22.06.2017 року

Так, 22.06.2017 р. Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Києва позивачу надано відповідь щодо розрахунку пенсії та надіслано розпорядження про призначення пенсії позивачу (а.с. 26).

Вказаний лист відповідачем був надісланий позивачу за результатами його звернення від 13.06.2017 року.

Предстанвик позивача у судовому засіданні наполягала на тій осбтавині, що у заяві від 13.06.2017 року позивач просив здійснити перерахунок призначити йому з 31.01.2017 року пенсію наукового працівника відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки, що передують року зверненню, тобто за 2014-2016 роки.

Однак, у судовому засіданні достовірно встанволено, що із заявою про призначення пенсії наукового працівника відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки, що передують року зверненню, тобто за 2014-2016 роки, позивач 13.06.2017 року до відповідача не звертався.

Оригінал або копія такої заяви жодною із сторін спору в розпорядження суду не надана.

Натомість матеріали пенсійної справи позивача свідчать про те, що позивач звертався до відповідача з листами інформативного характеру, в тому числі і 13.06.2017 року, які стосувались прохання визнання попереднього розрахунку пенсії позивача.

Постановою Пенсійного фонду України N 10-3, 06.04.2011 «Про затвердження Переліку та порядку подання документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність"», визначено, до для призначення пенсії згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" подаються такі документи:

а) заява про призначення (перерахунок) пенсії за формою згідно із додатком 2 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року N 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок подання документів № 22-1); (Підпункт "а" пункту 1 в редакції Постанови Пенсійного фонду №25-1 від 25.11.2014)

б) реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку у паспорті);

в) документи про стаж, що визначені Порядком подання документів № 22-1, та довідка про підтвердження стажу наукової роботи підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів ІІІ-IV рівнів акредитації або їх правонаступників (далі - довідка).

За відсутності правонаступника довідку надає орган державної влади, або Національна академія наук України, або національні галузеві академії наук, до сфери управління яких належали підприємство, установа, організація або до компетенції яких належать відповідні напрями наукової (науково-технічної) діяльності.

Довідка надається:

для наукових працівників за формою згідно з додатком 1 до цього Переліку;

для науково-педагогічних працівників за формою згідно з додатком 2 до цього Переліку;

для осіб, які мають науковий ступінь і працюють на посадах за спеціальністю відповідно до групи спеціальностей галузі науки, з якої присуджено науковий ступінь, - за формою згідно з додатком 3 до цього Переліку;

г)довідка про заробітну плату наукового (науково-педагогічного)

працівника (додатки 4, 5);

ґ) диплом про вищу освіту;

д)диплом про присудження наукового ступеня - для осіб, які мають

науковий ступінь і працюють на посадах за спеціальністю відповідно до групи спеціальностей галузі науки, з якої присуджено науковий ступінь;

е)документи про місце проживання (реєстрації) особи.

Згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочиснтва України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Тобто, право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її певні права чи законні інтереси у сфері публічно-правових відносин потребують захисту.

Однак, обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення прав чи інтересів заявника, а ознакою такого порушення зміна стану його суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Отже, поведінка суб'єкта владних повноважень, яка не має безпосереднього впливу на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення її можливості їх реалізувати та не покладає на неї певні обов'язки, не може вважатись такою, що порушує права, свободи чи інтереси цієї особи.

Суд звертає увагу, що звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах. Відтак, навіть якщо поведінка суб'єкта владних повноважень не відповідає діючим нормативно-правовим актами, однак це жодним чином не впливає на права, свободи чи інтереси особи, констатація судом факту незаконності такої поведінки не виконуватиме завдання адміністративного судочинства, що виключає існування підстав для задоволення відповідного позову.

Предметом позову є матеріальний зміст позовних вимог, який проявляється в заінтересованості отримати певне матеріальне благо чи іншим чином захистити порушені права, свободи чи інтереси.

Таким чином, судом не встановлено протиправного втручання відповідача в права та інтереси заявника. Позивачем не доведено, що поведінка територіального органу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві в установлених правовідносинах має безпосередній вплив на його суб'єктивні права та обов'язки.

Згідно до ч. 1 ст. 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У зв'язку з викладеним, прихожу до висновку що відповідач правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії як наукового працівника відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки, що передують року звернення, тобто 2014-2016 роки, оскільки представники позивача та представник відповідача не змогли надати відповідну заяву з додатками.

Відповідно до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані, тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 22, 46, 64 Конституції України, ст.ст. 2, 11,21, 71, 87, 94, 99, 102, 105, 158-163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити дії, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя