Справа № 813/1910/17
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 813/1910/17

29 січня 2018 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу № 813/1910/17 за

позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, представник ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ», представник ОСОБА_2
про застосування арешту коштів на рахунках

ВСТАНОВИВ:

Позивач Офіс великих податків ДФС звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним адміністративним позовом.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.10.2017 року видано наказ №1003 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ» з питань правомірності формування податкового кредиту та витрат по взаєморозрахунках з ПП «Грандбудсервіс» за липень 2016, ТОВ «Юніком Групп» () за грудень 2016, ТОВ «Старк-Груп» за листопад 2016, ТОВ «Фрайм Консалт» за грудень 2016, ТОВ «Топ Актив» за грудень 2016, ТОВ «Техторг Груп» за травень 1 червень 2016, ТОВ «Грінбокс Студіо» за листопад 2016, ТОВ «Смартхолд» за жовтень 2016, ТОВ «Кейнфор» за грудень 2016, ТОВ «ОСОБА_3 Інжиніринг» за листопад 2016, ТОВ «Фіолент Групп» за січень 2017, а також документального підтвердження використання у власній господарській діяльності товарів, робіт (послуг) або подальшої реалізації цих товарів, робіт (послуг) від вищезазначеного контрагента та з метою здійснення контролю за дотриманням вимог податкового законодавства, згідно із вимогами п.п. 78.1.1. п. 78.1. ст. 78 ПК України.

Посадовими особами позивача з метою проведення позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ» 16.05.2017 року здійснено вихід за фактичною адресою позивача.

Посадовою особою підприємства ОСОБА_4 отримано під розписку копію наказу №1003 від 11.05.2017 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, після ознайомлення з службовими посвідченнями ревізорів, розписався в направленнях на перевірку та письмово зазначив в наказі про недопуск працівників позивача до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, про що працівниками Львівського управлення Офісу великих платників податків ДФС складено акт від 16.05.17 № 125/28-10-48-14/37786903.

Відмова відповідача від проведення документальної позапланової виїзної перевірки посадовими особами є законною підставою для застосування арешту коштів на його рахунках.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав повністю, надав суду додаткові докази та пояснення, просив суд позов задоволити повністю.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову з підстав, що керівником Офісу ВПП ДФС на підставі п. 94.2 ст. 94 ПК України рішення про застосування повного або умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Корпорація КРТ» не приймалось.

Відповідач зазначає, що арешт коштів на рахунках платника здійснюється лише після прийняття рішення керівника контролюючого органу про накладення адміністративного арешту майна цього платника.

Таким чином, у суду відсутні підстави для застосування адміністративного арешту коштів на рахунках ТОВ «Корпорація КРТ».

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив повністю, надав суду додаткові докази та пояснення, просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

06.10.2017 року ухвалою суду зупинено провадження у справі до набрання законної сили судового рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №813/1831/17.

09.01.2018 року за клопотанням позивача судом поновлено провадження у справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

11.05.2017 року Офісом великих платників податків ДФС видано наказ № 1003 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ» з питань правомірності формування податкового кредиту та витрат по взаєморозрахунках з ПП «Грандбудсервіс» за липень 2016, ТОВ «Юніком Групп» (СДРПОУ 40806279) за грудень 2016, ТОВ «Старк-Груп» за листопад 2016, ТОВ «Фрайм Консалт» за грудень 2016, ТОВ «Топ Актив» за грудень 2016, ТОВ «Техторг Груп» за травень 1 червень 2016, ТОВ «Грінбокс Студіо» за листопад 2016, ТОВ «Смартхолд» за жовтень 2016, ТОВ «Кейнфор» за грудень 2016, ТОВ «ОСОБА_3 Інжиніринг» за листопад 2016, ТОВ «Фіолент Групп» за січень 2017, а також документального підтвердження використання у власній господарській діяльності товарів, робіт (послуг) або подальшої реалізації цих товарів, робіт (послуг) від вищезазначеного контрагента та з метою здійснення контролю за дотриманням вимог податкового законодавства, згідно із вимогами п.п. 78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

16.05.2017 року Офісом великих платників податків ДФС видано направлення на перевірку № 126 та № 125.

16.05.2017 року головними державними ревізорами інспекторами Офісу великих платників податків ДФС складено акт №125/28-06-48-14/37786903 про відмову у допуску до проведення перевірки посадовими особами ТОВ «Корорація КРТ».

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно п.п. 20.1.33. п. 20.1. ст. 20 ПК України, органи державної податкової служби мають право, звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу;

Згідно п. 81.1. ст. 81 цього ж Кодексу, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно п. 81.2. ст. 81 цього ж Кодексу, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Згідно п.п. 94.2.3. п. 94.2. ст. 94 цього ж Кодексу, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;

Згідно розділу VII. «Особливості застосування арешту коштів на рахунку платника податків» Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 14 липня 2017 року N 632, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 серпня 2017 р. за N 948/30816,

1. Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду у разі звернення контролюючого органу до суду.

2. Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду. Для звільнення коштів з-під арешту контролюючий орган звертається до суду протягом двох робочих днів, що настають за днем, коли контролюючому органу стало відомо про виникнення підстав для припинення такого арешту.

3. Для застосування арешту коштів на рахунку платника податків контролюючий орган подає до суду позовну заяву в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

4. У разі прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна банку арешт не може бути накладено на його кореспондентський рахунок.

Судом не враховуються обґрунтування позовних вимог, оскільки в справі відсутні належні та допустимі докази, щодо наявності у ТОВ «Корпорація КРТ» податкового боргу та відсутності майна для погашення податкового боргу. Позивачем такі докази суду не надано, а відтак, на думку суду, немає законних підстави щодо накладення арешту саме на кошти на рахунках відповідача.

Судом враховуються обґрунтування заперечення відповідачем позовних вимог, щодо правомірності підстав накладення арешту коштів на рахунках, оскільки позивачем, при зверненні до суду з позовом не дотримано ст. 94 ПК України, та «Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 за № 632, які встановлюють, що арешт коштів на рахунках платника податків у якості складової загального арешту майна, що відрізняється виключно процедурою застосування, відтак суд вважає, що застосування арешту коштів є можливим лише у разі існування арешту майна, застосованого згідно п. 94.2 ст. 94 ПК України. Доказів прийняття рішення про застосування адміністративного арешту позивачем не надано, підстави для застосування арешту коштів на відкритих рахунках відповідача відсутні, так як такий арешт є лише складовою загального арешту майна.

Також суд зазначає, що для арешту коштів на рахунках платника визначених положеннями п.п. 20.1.33. п. 20.1. ст. 20 ПК України, необхідна наявність податкового боргу та відсутність майна для погашення такого боргу, що позивачем жодними належними та допустимими доказами не підтверджено.

Вказана позиція суду узгоджується із позицією ВАС України, викладеною у ухвалах від 19.01.2015 у справі №К/800/61064/13, від 05.04.2016 у справі К/800/33805/15, від 27.02.2017 у справі К/800/954/17.

З цих же підстав судом враховуються заперечення представника відповідача.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, докази надані позивачем не переконуть в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. 44, 73-74 КАС України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобовязані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Таким чином, позовні вимоги Офісу великих платників податків державної фіскальної служби, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно ст. 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст. 297 КАС України, Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі 08.02.2018 року.

Суддя Гавдик З.В.