Справа № 626/2129/17
Суддя: Рибальченко І. Г.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/2129/17
Провадження № 2-а/626/16/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

15.02.2018 м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Рибальченко І.Г.,

за участі секретаря Скачко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до посадової особи- суб'єкта владних повноважень інспектора роти № 2 БУПП в м.Кривий Ріг ДПП лейтенанта поліції Полякова Валентина Антоновича про оскарження дій суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до суб'єкта владних повноважень інспектора роти № 2 БУПП в м.Кривий Ріг ДПП лейтенанта поліції Полякова В.А., в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 195786 від 05 грудня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення штрафу в сумі 510 грн., а провадження по справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є те, що він 05.12.2017 о 16-й годині 22 хвидини на вулиці Нікопольське шоссе м.Кривий Ріг, керуючи транспортним засобом МАN TGA 41.530 номерний знак НОМЕР_1, з причепом TRASKER LB 65 номерний знак НОМЕР_2, мав габаритні розміри за шириною 3,12 м. без погодження з відповідним органом поліції, чим допустив порушення п.22.5 ПДР України.

В позовній заяві позивач зазначив, що він правопорушення не вчиняв, відсутні докази, які б підтверджували факт вимірювання транспортного засобу, яким він керував. За таких обставин ОСОБА_1 вважає недоведеним факт вчинення ним правопорушення за ст.132-1 КУпАП, а постанову такою, що винесена з порушенням норм КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, від нього надійшла до суду письмова заява, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один із габаритів перевищує шириною 2,6 м., за висотою від поверхні дороги 4 м., здійснюється за спеціальними правилами. Під час перевірки документів поліцейський помітив, що ширина транспортного засобу не відповідає вимогам чинного законодавства. Було здійснено виміри та виявлено, що ширина транспортного засобу складала 3,12 м, замість дозволених 2,60 м. Інспектор зазначає, що він діяв у відповідності до ст. 33, 280 КУпАП та "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи та правомірно виніс постанову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомленний в законному порядку.

За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 05.12.2017 інспектором роти № 2 БУПП в м.Кривий Ріг ДПП лейтенантом поліції Поляковим В.А. було винесено постанову серії БР № 195786 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 510,0 грн.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 05.12.2017 о 16-й годині 22 хвилин на вулиці Нікопольське шоссе м.Кривий Ріг, керуючи транспортним засобом МАN TGA 41.530 номерний знак НОМЕР_1, з причепом TRASKER LB 65 номерний знак НОМЕР_2, та мав габаритні розмірі за шириною 3,12 м. без погодження з відповідним органом поліції, чим порушив п.22.5 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, у зв'язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Не погоджуючись з постановою серії БР № 195786 від 05.12.2017 та діями відповідача щодо складання вказаної постанови, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Згідно зі статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Згідно з ч.3 вказаної статті, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 - 3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення ( частина 5 статті 258 КУпАП).

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначені Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853) ( далі - Інструкція № 1395).

Пунктом 4 р.1 Інструкції № 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, статтею 132 - 1 КУпАП.

Відповідно до п.1 р. ІІІ Інструкції № 1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2 р. ІІІ наведеної Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст.132-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

По суті зафіксованого в оскаржуваній постанові правопорушення суд звертає увагу на таке.

За приписами ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до п.16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Пунктом 2.1 "Г" Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі - Правила №30), згідно з п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 р. № 1094.

За приписами пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Частиною 4 ст.48 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.94р., перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв'язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовим розглядом встановлено, що позивач здійснював керування транспортним засобом МАN TGA 41.530 номерний знак НОМЕР_1, з причепом TRASKER LB 65 номерний знак НОМЕР_2, мав габаритні розміри за шириною 3,12 м., що підтверджується дослідженим відеозаписом з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції.

Як убачається з відеозапису ОСОБА_1 не заперечував, що йому відомі правила заборони експлуатації без відповідного дозволу на право перевезення негабаритних вантажів, він не спростував той факт, що на час виникнення спірних правовідносин не мав відповідних дозвільних документів на перевезення великогабаритних вантажів.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який у даному випадку відповідачем виконано.

Отже, на переконання суду, є доведеним факт вчинення позивачем порушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, а тому оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії БР № 195786 від 05.12.2017 прийнята відповідачем правомірно.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ст. 132-1 КУпАП.

Таким чином, приймаючи постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 195786 від 05.12.2017 , відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

Стосовно закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, суд зазначає, що вказана вимога є похідною від позовної вимоги про скасування постанови серії БР № 195786 від 05.12.2017 року, підстави для задоволення якої відсутні, а тому вказана вимога задоволенню також не підлягає.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність у відмові задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст.9, 211, 242-246, 286 КАС України, ст.132-1, п. 1 ст. 247, ст. 280 КУпАП,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до посадової особи- суб'єкта владних повноважень інспектора роти № 2 БУПП в м.Кривий Ріг ДПП лейтенанта поліції Полякова В.А. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду суду подається протягом 10 днів з дня проголошення в Харківський апеляційний адміністративний суд через Красноградський районний суд.

Суддя