Справа № 184/1959/17
Суддя: Гукова Р. М.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 184/1959/17
Номер провадження 2-а/184/3/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Гукової Р.М.,

за участю секретаря судового засідання - Попівніч Н.І.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Покров адміністративний позов ОСОБА_1 до державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області Трушевої Катерини Олександрівни про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення № 01826 незаконною та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 01826 від 08.11.2017 року, згідно якої його, як посадову особу ПАТ «Покровський ГЗК», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 188-5 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255 грн.

В обґрунтування своїх вимог, які підтримані у судовому засіданні у повному обсязі, позивач посилається на те, що при винесенні спірної постанови інспектором екологічної інспекції не було враховано його пояснення та заперечення, не враховані факти, які мають значення для вирішення зазначеного питання, внаслідок чого посадова особа суб'єкта владних повноважень дійшла помилкового висновку щодо вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст.. 188-5 КУпАП.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про місце, дату та час проведення судового засідання повідомлялась належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній доказів.

У задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державну екологічну інспекцію у Дніпропетровській області - відмовлено, з огляду на приписи ст.242-1 КУпАП України, відповідно до яких від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища та його заступники, старші державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступники, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного і Азовського морів та їх заступники, старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Як вказує позивач та підтверджується матеріалами справи, постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності була ним отримана лише 23.11.2017р., а тому просить поновити строк на оскарження вказаної постанови з огляду на наведені обставини.

Статтею 288 КУпАП передбачено, що постанову про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст.289 даного кодексу скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Розглянувши клопотання позивача про поновлення строку на звернення до суду, суд вважає, що останнє підлягає до задоволення, оскільки ґрунтується на нормах закону, підтверджується наданими доказами та наведені позивачем обставини, що до неналежного відправлення поштової кореспонденції із оскаржуваною постановою не на адресу позивача, як того вимагає ст.285 КУпАП, а на адресу підприємства, де останній працює, не спростовані суб'єктом владних повноважень у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ст..2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4)безсторонньо (неупереджено);

5)добросовісно;

6)розсудливо;

7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 09.10.2017р. та 17.10.2017р. державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області здійснено виїзд за юридичною адресою підприємства ПАТ «Покровський ГЗК» вул. Центральна, 11, м. Покров, Дніпропетровська область для проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України, але держінспекторів було не допущено до проведення планового заходу, не забезпечено огляд території та всіх структурних підрозділів, не забезпечено надання інформації та документів, що розглядаються в ході перевірки.

Зважаючи на наведені обставини, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Дніпропеитрорвської області Трушевою К.О. складено протокол №01826 від 02.11.2017р. про адміністративне правопорушення, яке передбачене ст. 188-5 КУпАП відносно ОСОБА_3, який працює на посаді начальника відділу охорони навколишнього природного середовища ПАТ «ПГЗК».

08.11.2017 року відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 01826, відповідно до якої на громадянина ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255 грн., за вчинення правопорушення передбаченого ст. 188-5 КУпАП - невиконання законних розпоряджень чи приписів посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП, визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, зокрема з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 188-5 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов'язків.

Так, згідно ст.10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007р., суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) для здійснення державного нагляду (контролю), якщо державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів.

У свою чергу, відповідно до ст.5 вказаного Закону, планові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органом державного нагляду (контролю) за діяльністю суб'єктів господарювання, яка віднесена:

до високого ступеня ризику - не частіше одного разу на два роки;

до середнього ступеня ризику - не частіше одного разу на три роки;

до незначного ступеня ризику - не частіше одного разу на п'ять років.

Водночас слід зазначити, що згідно п.3 Прикінцевих положень даного Закону, якщо не затверджені критерії розподілу суб'єктів господарювання за ступенем ризику їх господарської діяльності, періодичність проведення планових заходів та перелік питань для їх здійснення, то такі суб'єкти господарювання вважаються суб'єктами з незначним ступенем ризику та підлягають державному нагляду (контролю) не частіше одного разу на 5 років.

При цьому приписами ч.7 ст.4 Закону унормовано, у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов'язків суб'єкта господарювання або повноважень органу державного нагляду (контролю), така норма трактується в інтересах суб'єкта господарювання.

Як встановлено судом, попередня планова перевірка ПАТ «ПГЗК» була проведена в період з 05.09.2016р. по 23.09.2016р., про що складений відповідний акт.

Таким чином, проведення планового заходу у 2017р. не відповідає вимогам ст..5 коментованого Закону.

Крім того, п. 4 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що заходи державного нагляду здійснюються у спосіб та за формою, які встановлюються законами.

Відповідно п. 15 ст.4 Закону при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов'язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

Пунктом 2 ст. 5 Закону визначено, що уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п'яти робочих днів з дня затвердження у порядку визначеному законодавством.

Проте, наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008р №464 «Про затвердження порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства» скасовано на підставі Розпорядження КМУ №169-р від 10.03.2017 року, а наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 02.10.2012р. №483 «Про затвердження уніфікованих форм актів перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містять перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю)»також скасовано розпорядженням КМУ №166-р від 10.03.2017 року.

Таким чином, станом на час винесення спірної постанови була відсутня чинна єдина загальнодержавна відповідна уніфікована форма акта перевірки, при цьому відповідач користувався раніше затвердженою уніфікованою формою на підставі роз'яснень Держаної екологічної інспекції від 13.05.2017р. за №6-8-2790.

Відповідно до статті 10 Закону суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику.

За таких обставин, враховуючи відсутність існування єдиної загальнодержавної відповідної уніфікованої форми акта перевірки та його оприлюднення на офіційному веб- сайті відповідача, а також наявність у відповідача, як територіального органу Державної екологічної інспекції України, що діє у її складі та їй підпорядкований, відповідно до покладених на нього завдань у сфері нормотворення, виключно повноважень на узагальнення практики застосування законодавства з питань, що належить до його компетенції та підготовку і внесення в установленому порядку пропозицій до Держекоінспекції України щодо його вдосконалення, та беручи до уваги положення п.7 ст.4 Закону щодо прийняття рішення на користь суб'єкта господарювання, суд не вбачає в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП.

За змістом ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У свою чергу, ч. 2 ст.77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тобто, у разі наявності заперечень щодо адміністративного позову, суб'єкт владних повноважень повинен, шляхом надання належних та допустимих доказів, довести правомірність своїх дій чи рішень.

Однак, жодних доказів, які б спростовували наведені у позовній заяві та встановлені у судовому засіданні обставини, відповідачем суду не надано. Водночас, посилання відповідача на включення ПАТ «ПГЗК» до плану Держекоінспекції України із забезпечення реалізації державної політики щодо здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів на 2017р., а відтак і правомірність проведення відповідної перевірки, судом оцінюється критично, оскільки періодичність здійснення таких заходів чітко регламентована законом та будь-які підзаконні акти не повинні суперечити нормам закону, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч. З ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1)залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2)скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3)скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4)змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки державним інспектором не надано належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог ОСОБА_1, а відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення №01826 від 08.11.2017р. підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 69, 77, 286 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити позивачу - ОСОБА_1 строк на звернення до суду із адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області Трушевої Катерини Олександрівни про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення № 01826 незаконною та її скасування - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, винесену державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області Трушевою Катериною Олександрівною № 01826 від 08 листопада 2017 року відносно ОСОБА_1.

Провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справах, визначених статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Р. М. Гукова