Справа № 815/6454/17
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6454/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря: Куща М.О.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження позовну заяву приватного підприємства СПМК-7 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС в Одеській області від 10.08.2017 року № НОМЕР_1 (форма «Р»), № 7 (форма «В4»), винесені за результатами позапланової виїзної документальної перевірки ПП «СПМК-7» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з платником податків ТОВ «Конкордбуд» () за жовтень 2016 року (Акт перевірки № 923/15-32-14-07/32891528 від 27.07.2017 року),

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява приватного підприємства СПМК-7 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС в Одеській області від 10.08.2017 року № НОМЕР_1 (форма «Р»), № 7 (форма «В4»), винесених за результатами позапланової виїзної документальної перевірки ПП «СПМК-7» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з платником податків ТОВ «Конкордбуд» () за жовтень 2016 року (Акт перевірки № 923/15-32-14-07/32891528 від 27.07.2017 року).

Ухвалою від 18.12.2017 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

16.01.2018 року (вх. № 992/18) представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву.

16.01.2018 року судом було відкладено судове засідання для витребування акта перевірки у позивача.

23.01.2018 року (вх. № 1796/18) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання щодо визначення обставин справи, які підлягають встановленню та зібрання доказів на підготовчому засіданні.

23.01.2018 року судом відкладено судове засідання за клопотанням представника позивача для надання додаткових доказів.

23.01.2018 року (вх. № 1825/18) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

26.01.2018 року (вх. № 2318/18) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

26.01.2018 року (вх. № 2324/18) представником відповідача до канцелярії суду подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

26.01.2018 року (вх. № 2319/18) представником позивача до канцелярії суду подано відповідь на відзив Головного управління ДФС в Одеській області.

26.01.2018 року (вх. № 2320) представником позивача до канцелярії суду подано заяву з поясненнями.

В судовому засіданні 29.01.2018 року судом відмовлено представнику позивача у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Ухвалою від 29.01.2018 року Одеським окружним адміністративним судом закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 08.02.2018 року о 10 год. 00 хв.

08.02.2018 року від представників позивача та відповідача надійшли заяви про отримання копій судових рішень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами документальної планової виїзної перевірки складено акт, висновки якого базуються на припущеннях і не враховують докази та відомості щодо господарської діяльності ТОВ «СПМК-7» у періоді, який перевірявся, та, відповідно, донарахування податкових зобов'язань та покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафних санкцій є безпідставним та таким, що суперечить чинному законодавству. Так, позивач вказав, що має в наявності всі первинні документи, що відповідно ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підтверджують здійснення господарських операцій з його контрагентом, що свідчить про відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача, необґрунтованість та протиправність винесення відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Зокрема зазначено, що акт документальної перевірки № 923/15-32-14-07/32891528 від 27.07.2017 року не є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, що підтверджує недотримання перевіряючими під час складання останнього вимог п. 2 розділу I Порядку оформлення результатів документальних перевірок.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву (а.с. 94-100). В обґрунтування правової позиції зазначено, що при складанні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень контролюючий орган діяв в межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, та вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, зокрема посилаючись на акт проведеної перевірки (а.с. 14-25) Серед іншого, відповідачем зазначено, що, позивачем не спростовано правомірність винесення податкових рішень, отже контролюючим органом дотримано вимог законодавства, щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «СПМК-7».

У відповіді на відзив Головного управління ДФС в Одеській області позивач зазначає, що із наданих під час перевірки податковому органу первинних документів, вбачається що позивачем повністю дотримано законодавчо визначені вимоги та досягнуто згоди з усіх істотних умов укладеними між господарюючими субєктами договорів, а тому висновки перевіряючих є необґрунтованими, а прийняті рішення протиправними.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви ТОВ «СПМК-7» Одеському окружному адміністративному суду.

Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 12.07.2017 року № 2713 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «СПМК-7» (а.с. 103), направлень на перевірку від 13.07.2017 року №№ 3975/14-07, 3974/14-07 проведено позапланову документальну виїзну перевірку (а.с. 104-105) ПП «СПМК-7», з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з платником податків ТОВ «Конкордбуд» за жовтень 2016 року.

За наслідками перевірки складено акт № 923/15-32-14-07/32891528 від 27.07.2017р. (а.с. 14-25), відповідно до висновків якого з урахуванням результатів розгляду заперечень ПП «СПМК-7» (а.с. 26-33) встановлено порушення, зокрема:

п. 198.3 ст. 198 ПК України, що призвело до завищення відємного значення з податку на додану вартість у сумі 254 885 грн., в т.ч. по періодах: за жовтень 2016 року на 254 885 грн., та до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 578 448,33 грн., в т.ч. по періодам: за жовтень 2016 року на 578 448,33 грн.

За результатами перевірки ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

форми «Р» від 10.08.2017 року № НОМЕР_1, яким ПП СПМК-7 збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 867672,00 грн., в тому числі за податковими зобовязаннями 578448 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 289224 (а.с. 34);

форми «В4» від 10.08.2017 року № НОМЕР_2, яким ПП СПМК-7 зменшено розмір відємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 254885,00 грн. (а.с. 35).

Позивач, не погоджуючись з зазначеними рішеннями контролюючого органу, звернувся з позовом до суду, в якому просить їх скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (п.п. 78.1.4).

Відповідно п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови предявлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Як зазначено в акті перевірки, копію наказу № 2713 від 12.07.2017 року «Про проведення документальної позапланової перевірки ПП «СПМК-7», виданого Головним управлінням ДФС в Одеській області, вручено під розписку 14.07.2017 року ОСОБА_3.

З направленнями на проведення перевірки від 13.07.2017 року №№ 3975/14-07, 3974/14-07 ознайомлено ОСОБА_3 під підпис 14.07.2017 року (а.с. 104-105).

Відповідно до пп.16.1.12 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний забезпечувати збереження документів, пов'язаних з виконанням податкового обов'язку, протягом строків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обовязкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого звязку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - субєктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

За приписами п.200.4 ст. 200 ПК України при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Статтею 2 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п.2 ст.3 вказаного Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Зокрема, ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України№88 від 24.05.1995р., первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є податковим ризиком. У цілях підтвердження обґрунтованості заявлених податкових вигод має бути встановлений їх об'єктивний предметний зв'язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність первинних документів, у тому числі й відносно учасників та умов господарських операцій.

Слід також зазначити, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість витрат (у тому числі і по сплаті ПДВ) первинними документами покладається на платника, позаяк саме він виступає суб'єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету, а також зменшує об'єкт оподаткування податку на прибуток за фактом понесення витрат.

У постанові від 8 вересня 2009 року (додаток до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 22.04.2010 р. № 568/11/13-10) Верховний Суд України зазначив, що надання податковому органу належним чином всіх оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Сутність доктрини ділової мети полягає в тому, що передбачені податковим законодавством податкові вигоди поширюються лише на операції, які мають розумну економічну причину. При вирішенні податкових спорів презюмується добросовісність платника податку і, відповідно, обґрунтованість отриманої ним податкової вигоди (тобто зменшення податкового зобов'язання).

Однак податковий орган може довести, що отримана платником податку податкова вигода є необґрунтованою. Так, податкова вигода може бути необґрунтованою, зокрема, якщо для цілей оподаткування враховані операції не у відповідності з їх дійсною економічною метою чи враховані операції не обумовлені розумними економічними чи іншими причинами (метою ділового характеру). При цьому діловою метою діяльності платника податку може бути отримання економічного ефекту, однак податкова вигода не є самостійною діловою метою.

Для встановлення правильності відображення у податковому обліку господарських операцій платника податку судам слід: з'ясувати реальність задекларованих господарських операцій; встановити наявність ділової мети у операціях, що досліджуються; визначити об'єктивний зміст вчинених операцій у порівнянні із задекларованим; підтвердити або спростувати добросовісність позивача, у зв'язку з тим, що його контрагенти мають дефекти правового статусу; оцінити дотримання учасниками господарської операції норм податкового законодавства щодо змісту та наслідків для податкового обліку відповідної операції.

Перевіряючи правомірність прийняття контролючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд виходить з наступного.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ПП «СПМК-7» є: Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (а.с. 83-84).

Між ПП «СПМК-7» в особі директора ОСОБА_4 (Замовник) та ТОВ «Конкордбуд» в особі директора ОСОБА_5 (Підрядник) укладений договір від 03.10.2016 року № 111/ЛФ-2016 про зобовязання Підрядника за завданням Замовника за допомогою власного обладнання та механізмів, своїми власними чи залученими силами, на свій риск, виконати і здати Замовнику в установлений термін закінчений комплекс робіт по установці (в тому числі монтаж, установка та пусконалагоджувальні роботи) обладнання (а.с. 36-47), згідно якого:

п.п. 1.2 Предметом цього Договору є комплекс робіт з пристрою (монтаж, установка та пусконалагоджувальні роботи) восьми одиниць підємного обладнання в приміщенні Пасажирського термінального комплексу ТОВ «Міжнародний Аеропорт «Одеса» за адресою: м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, 2;

п.п. 1.5 Реалізація Підрядником своїх зобовязань за цим Договором виконується як шляхом самостійного виконання робіт, так і шляхом залучення під свою відповідальність субпідрядників, постачальників матеріалів та обладнання, інших третіх осіб шляхом укладання з такими особами від імені Підрядника відповідних договорів і згод. При цьому такі треті особи мають відповідати вимогам, що предявляються Підряднику…;

п.п. 2.1.1 Строк виконання робіт складає 180 робочих днів з дати підписання цього Договору;

2.1.2 Невідємною частиною Договору є Календарний план робіт (Додаток № 2 до цього договору), в якому зазначаються етапи Робіт та строки їх виконання в межах строку, узгодженого Сторонами в п. 2.1.1 Договору;

п.п. 2.1.3 Фактичною датою Робіт вважається дата їх прийняття Замовником шляхом підписання останнього Акту прийому виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 в обсязі, передбаченому цим Договором. Виконання робіт Підрядником може бути закінчено достроково…;

п.п. 2.2 Передача закінчених Робіт (етапів Робіт) Підрядником та прийняття їх Замовником здійснюється щомісячно;

п.п. 2.2.1 Підрядник зобовязаний до 25 числа поточного місяця надати на узгодження і підписання Замовнику комплект документів, а саме: Акт прийому виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в, Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3, Відомість використаних ресурсів в 3 (трьох) екземплярах…;

п.п. 3.1 Загальна суму договору складає 14 505 00 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 20% - 2 417 500 грн. 00 коп. і розрахована з урахуванням виконання повного комплексу Робіт, передбачених п. 1.1, 1.2 Договору.

Загальна сума договору є динамічною і може змінюватися в процесі здійснення Робіт»…;

п.п. 11.1 Фронт робіт надається Підряднику Замовником і оформлюється відповідним актом прийому-передачі фронту робіт»… ;

п.п. 14.1 Внесення змін до Договору оформлюється додатковою угодою. У разі виникнення виконання додаткових видів Робіт, не передбачених цим Договором, такі Роботи оформлюються підписанням додаткової угоди до цього Договору…

Судом досліджено надані позивачем на підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору копії: договірної ціни (а.с. 49-50), локальних кошторисів (а.с. 51-70), підсумкової відомості ресурсів (а.с. 71-77), додатоку №4 до договору № 111/ЛФ-2016 від 03.10.2016 року (а.с. 78-79), сальдо на початок (а.с. 80), виписки (а.с. 81), акту прийому-передачі фронту робіт (а.с. 160), графіку виконання робіт на обєкті Міжнародний аеропорт ОСОБА_1 (а.с. 161), технічної специфікації обладнання (а.с. 162), додаткової угоди від 28.02.2017 року (а.с. 163), додатку № 3 (а.с. 164-186), акту прийму передачі № 1 від 12.05.2017 року (а.с. 207), пакувального листа № 01-12/05 (а.с. 208), акту прийму-передачі № 2 (а.с. 209), пакувального листа № 02-12/05 (а.с. 210), сертифікату (а.с. 213), акту прийому-передачі фронту робіт (а.с. 214), графіку виконання робіт на обєкті Міжнародний аеропорт ОСОБА_1 (а.с. 215), додатку № 3 до договору № 111/ЛФ-2016 (а.с. 216-240), додаткової угоди від 28.02.2017 року (а.с. 241).

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Пунктом 44.3 ст. 44 ПК України передбачено, що платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні № 996-ХІV від 16.07.1999р. визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Відповідно до вищенаведеного визначення господарська операція пов'язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Як зазначено в акті перевірки, на виконання договору № 111/ЛФ-2016 від 03.10.2016 року згідно наданих виписок банку ПП «СПМК-7» 04.10.2016 року здійснено сплату на адресу ТОВ «Конкордбуд»:

від 04.10.2016р. на суму 1 500 000,0 грн., в т.ч. ПДВ;

від 04.10.2016р. на суму 1 500 000,0 грн., в т.ч. ПДВ;

від 04.10.2016р. на суму 2 000 000,0 грн., в т.ч. ПДВ.

Враховуючи вищевикладену сплату, ТОВ «Конкордбуд» складено та зареєстровано на адресу ПП «СПМК-7» податкові накладні на загальну суму 5 000 000 грн., ПДВ 833 333,33 грн.

Суми податку на додану вартість за вищевизначеними податковими накладними включено до податкового кредиту, відображеного у реєстрі отриманих податкових накладних, який відповідає додатку 5 по податкової декларації з податку на додану вартість у жовтні 2016 року.

Декларація з податку на додану вартість за жовтень 2016 року ПП «СПМК-7» надана до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області та прийнята 17.11.2017 року за реєстраційним номером НОМЕР_3 (а.с. 130-135).

ТОВ «Конкордбуд» зареєстрований в ДПІ у Соломянському районі Головного управління ДФС у м. Києві, має стан «0» - платник за основним місцем обліку.

Основний вид діяльності 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Згідно «Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів та зборів»: середньооблікова кількість штатних працівників за період жовтень 2016 року, осіб 1.

Згідно фінансового звіту субєкта малого підприємництва за 2016 рік ТОВ «Конкордбуд» відсутні основні засоби.

Під час проведення перевірки, керівнику ПП «СПМК-7» надано запит від 17.07.2017 року на підставі пп. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20, п. 85.2 ст. 85 ПК України про необхідність у термін до 20.07.2017 року надати документи/копії документів, засвідчені підписом посадової особи та скріплені печаткою:

копію договору щодо взаємовідносин ПП «СПМК-7» із ТОВ «Конкордбуд» у періоді, що перевірявся;

копії документів, що безпосередньо стосуються розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) із ТОВ «Конкордбуд» за жовтень 2016 року та станом на дату перевірки (платіжні доручення);

первинні документи щодо придбання робіт (послуг): акти виконаних робіт (послуг), рахунки-фактури, розрахунки коригування до податкових накладних, видаткові накладні;

оборотно-сальдова відомість ПП «СПМК-7», за період жовтень 2016 року, картки використаних рахунків бухгалтерського обліку (а.с. 106).

Як зазначено в акті перевірки, на вимоги запиту було надано наступні документи:

договір щодо взаємовідносин із ТОВ «Конкордбуд» від 03.10.2016 року № 111/ЛФ-2016 з додатками;

локальні кошториси на отримані послуги;

виписки банку;

оборотно-сальдова відомість по рахунках 631, 311 за період, що перевірявся.

Решти запитуваних документів надано до контролюючого орган не було до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 ст.44 ПК України.

Таких документів не надано також у строки, визначені п. 44.6 ст. 44 ПК України.

Так, за а приписами п. 44.6 ст. 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Зі змісту акта перевірки вбачається, що підприємством не надано до перевірки всіх первинних, бухгалтерських документів, з початку перевірки та не було надано до перевірки у повному обсязі всіх документів, що належать або повязані з предметом перевірки. Суд не бере до уваги твердження позивача, що такі документи не були повернуті позивачу ТОВ «Конкордбуд» тощо, враховуючи, що відповідно до п.44.3 ст.44 ПК України, платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Укладений між ПП «СПМК-7» та ТОВ «Конкордбуд» договір не опосередковується реальним виконанням операції, що становить їх предмет. Фактично ПП «СПМК-7» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з ТОВ «Конкордбуд».

При перенесенні ПП «СПМК-7» неправомірно відображеної інформації у регіонах бухгалтерського обліку до фінансової звітності порушено норми п. 3 розділу 3 Національного положення бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 року № 73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013р. № 336/22868.

Перерахування коштів ПП «СПМК-7» на адресу ТОВ «Конкордбуд», що не є субєктом економічної діяльності з постачання відповідних послуг та функціонує лише для формування необґрунтованої податкової вимоги у «покупці», фактично проведено не у звязку з реальним придбанням послуг/товарів, яке визначено предметом укладеного між ПП «СПМК-7» та ТОВ «Конкордбуд» договору.

Водночас за відсутності факту придбання товарів, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту для цілей оподаткування податком на додану вартість навіть за наявності формально складних, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, суд погоджується з висновком контролюючого органу про безтоварність операції.

Контролюючим органом встановлено, що посадовими особами ПП «СПМК-7» не було надано до перевірки оформлених належним чином документів, які б достовірно підтверджували, що здійснені ними витрати, що виникли внаслідок господарських взаємовідносин з ТОВ «Конкордбуд», повязані безпосередньо з власною фінансово-господарською діяльністю підприємства.

На підставі встановлених фактів, суд дійшов висновку про те, що при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, пропорційно, своєчасно та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Таким чином, суд, враховуючи наведені обставини, дослідивши наявні у справі письмові докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позивачем не спростовано порушень, встановлених актом перевірки № 923/15-32-14-07/32891528 від 27.07.2017р. Водночас відповідачем надано достатньо доказів на підтвердження обставин, зазначених в акті перевірки, на підставі якого прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що оскаржувані ПП «СПМК-7» податкові повідомлення-рішення прийняті Головним управлінням ДФС в Одеській області відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, прийняті Головним управлінням ДФС в Одеській області в межах компетенції та у спосіб, що передбачені законодавством, що регулює спірні правовідносини та обґрунтовано. Представник відповідача довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами, з посиланням на відповідні положення законодавства, необґрунтованість позовних вимог позивача.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, враховуючи, що докази, наведені позивачем під час розгляду адміністративної справи є недоведеними та безпідставними та не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію представника відповідача, суд дійшов висновку, що у задоволені позову ТОВ ОСОБА_6 необхідно відмовити повністю.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову повністю, судові витрати сплачені позивачем не стягується за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС в Одеській області.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9,12, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви приватного підприємства СПМК-7 (місцезнаходження: 65054, Одеська обл., місто Одеса, АЕРОПОРТ ГА; ) до Головного управління ДФС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС в Одеській області від 10.08.2017 року № НОМЕР_1 (форма «Р»), № 7 (форма «В4»), винесені за результатами позапланової виїзної документальної перевірки ПП «СПМК-7» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з платником податків ТОВ «Конкордбуд» () за жовтень 2016 року (Акт перевірки № 923/15-32-14-07/32891528 від 27.07.2017 року) - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.02.2018 року.

Суддя О.М. Тарасишина

.