Справа № 804/7757/16
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 лютого 2018 рокусправа № 804/7757/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Прокопчук Т.С.

судді: Мельника В.В. Кругового О.О.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2017 року (суддя: Гончарова І.А) по адміністративній справі № 804/7757/16

за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідний продукт» до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Рідний продукт» (далі - ТОВ «Рідний продукт») звернулося до суду з позовом до відповідача Одеської митниці Державної фіскальної служби (далі - Одеська митниця ДФС), в якому просить визнати протиправними та скасувати винесені відповідачем 12.07.2016 року рішення про коригування митної вартості товарів № 500060702/2016/000079/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060702/2016/00109.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2017 року позовні вимоги задоволено, стягнено на користь позивач аза рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 2 756 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Одеською митницею ДФС подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що надані позивачем до митного оформлення документи мають розбіжності та не підтверджують заявлену ним митну вартість постановленого товару, додаткові документи на вимогу митниці позивачем не надано.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.229 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до приписів ст.49, 51, 52 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, яка визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України; митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.

Приписами ч.2, 3 ст. 53 МК України передбачено, що у випадках передбачених цим Кодексом одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5, 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи зазначені у ч.2 цієї статті містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Із матеріалів справи вбачається, що 26.04.2012 року між ТОВ «Рідний продукт» (Покупець) та компанією MUTLU MAKARNACILIK SANVE TIC. A.S., (м. Газіантеп, Туреччина) (Продавець) укладений контракт № 26/04/12, відповідно до умов якого Продавець в порядку та на умовах визначених даним договором зобов'язаний постачати на адресу Покупця товар - макаронні вироби, а Покупець приймати цей товар та оплачувати його. Найменування, одиниці виміру та кількість товару визначається сторонами в Специфікаціях та додатках до контракту. Поставку зазначеного товару Продавець здійснює морським транспортом на умовах поставки СІF (Інкотермс 2010) Одеський морський торговий порт (а.с.32-39).

Специфікацією № 37 від 06.06.2016 року Продавець та Покупець погодили обсяг та вартість партії товару, що підлягає поставці за даним контрактом, а саме: макаронні вироби у загальній кількості 54 300 пачок загальною вагою 26 962,5 кг на загальну суму 13 195,65 доларів США:макаронні вироби Спагеті 400г ТМ «La Pasta» вартістю 0,202 доларів США за одиницю, у кількості 39 600 шт., загальною вартістю 7 999,20 доларів США; макаронні вироби Спагеті 700г ТМ «La Pasta» вартістю 0,3535 доларів США за одиницю, у кількості 14 700 шт., загальною вартістю 5 196,45 доларів США (а.с.40).

Для митного оформлення зазначеного товару уповноваженою особою позивача ТОВ «ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖИСТІКС» подано відповідачу вантажну митну декларацію №500060702/2016/008824 від 12.07.2016 року, в якій зазначена вартість товару за ціною угоди (а.с 92).

До зазначеної декларації уповноваженою особою позивача надано документи, а саме: коносамент (Bill of Lading) від 28.06.2016 року № ARKMER; банківський платіжний документ на оплату товару від 10.06.2016 року № SAAtoAFTsnpO-6067-000001; розрахунок ціни (калькуляція) від 21.06.2016 року з перекладом; комерційна пропозиція (прайс-лист) від 21.06.2016 року з перекладом; рахунок-фактура (інвойс) № 27357 від 21.06.2016 року; пакувальний лист від 21.06.2016 року; страховий поліс № 247 від 21.06.2016 року; навантажувальний документ (наряд) № 3590 від 07.07.2016 року; специфікація на поставку товару № 37 від 06.06.2016 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) 26/04/12 від 26.04.2012 року; договір про надання послуг митного брокера №БР2 від 10.07.2014 року; інформація про позитивні результати здійснення ветеринарно-санітарного контролю харчових продуктів № 2761 від 28.06.2016 року; сертифікат про походження товару загальної форми № 0242747 від 30.06.2016 року; декларація виробника від 21.06.2016 року; сертифікат здоров'я № 16-27-004 від 27.06.2016 року; копія митної експортної декларації країни відправлення (Туреччина) № 16330100ЕХ073238 від 22.06.2016 року.

Цього ж дня від митниці декларантом отримано електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, а саме: 1) виписки з бухгалтерської документації; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Листом № 12/07 від 12.07.2016 року представником декларанта ТОВ «ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖИСТІКС» відмовлено у наданні додаткових документів з посиланням на те, що митний орган набуває право витребувати, а у декларанта виникає обов'язок надати додаткові документи лише у разі наявності обґрунтованого сумніву щодо правильності визначення митної вартості за обраним декларантом методом.

Згідно положень ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України здійснюється шляхом послідовного застосування таких методів: основним методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються; другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості; г) резервного; при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За приписами ч.1-3 ст.54,58 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст. 58 цього Кодексу, при цьому метод визначення митної вартості за ціною договору не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.07.2016 року митний орган надав позивачу картку відмови в митному оформлені товарів № 500060702/2016/00109, а також прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № 500060702/2016/000079/2 за другорядним методом 2 «а».

Митне оформлення товару здійснено уповноваженою особою позивача за митною декларацією №500060702/2016/008878 від 12.07.2016 року (а.с.18).

Приписами ч. 6 ст. 54 МК України встановлено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Із матеріалів справи вбачається, що при перевірці правильності визначення митної вартості товару відповідачем встановлено, що документи надані уповноваженою особою позивача містять розбіжності, а саме:

умови оплати зазначені у комерційному інвойсі від 21.06.2016 року № 27357 не відповідають умовам оплати, передбаченим п. 4 контракту № 26/04/12 від 26.04.2012 року, яким передбачене двох етапне здійснення платежів, а тому наданий для митного контролю банківський платіжний документ від 10.06.2016 року № SAAtoAFTsnpО-6067-000001 не підтверджує здійснення 100% передоплати (це може бути як 20%, так і 80% частина платежу, як передбачено п. 4.1.1 та п. 4.1.2 вказаного зовнішньоекономічного контракту);

комерційна пропозиція від 21.06.2016 року не містить посилання на зовнішньоекономічний контракт, специфікацію та комерційний інвойс, що унеможливлює прив'язання вказаної комерційної пропозиції до даної поставки, оскільки не містить реквізитів, необхідних для ідентифікації ввезеного товару. Також у вказаній комерційній пропозиції відсутня комерційна пропозиція продукції виробника необмеженому колу заінтересованих покупців та орієнтована безпосередньо на ТОВ «Рідний продукт» і не може розглядатись як документ для підтвердження заявленої митної вартості. Також комерційна пропозиція від 21.06.2016 року видана пізніше ніж Специфікація від 06.06.2016 року № 37, тоді як згідно п. 1.2 зовнішньоекономічного контракту ціна товару вказується у Специфікації;

у банківському платіжному документі від 10.06.2016 року № SAAtoAFTsnpO-6067-000001 відсутнє посилання на рахунок-фактуру від 21.06.2016 року № 27357;

у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з недоведеності сумнів митниці у правильності визначенні декларантом митної вартості товару на підставі поданих ним документів, а також наявності підстав подання позивачем митному органу додаткових документів.

Щодо зауважень відповідача про те, що в наданому до митного оформлення банківському платіжному документі № SAAtoAFTsnpО-6067-000001 від 10.06.2016 року відсутнє посилання на рахунок-фактуру від 21.06.2016 року № 27357 слід зазначити, що платіжним дорученням позивачем сплачено 13 195,65 доларів США з одночасним посиланням на контракт № 26/04/12 від 26.04.2012 року та специфікацією № 37 від 06.06.2016 року, що в повній мірі дає змогу ідентифікувати за який товар здійснено оплату на зазначену суму, а тому посилання на рахунок-фактуру в платіжному дорученні не є обов'язковим та не може вважатися обставиною, що не дає можливості підтвердити числові значення заявленої митної вартості товару, що поставлявся.

Частиною 10 ст. 58 МК України визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням.

Із тексту Контракту № 26/04/12 від 26.04.2012 року видно, що п. 2.2. Контракту прямо передбачає включення витрат пакування до складової вартості товару, відомості про вартість пакування містяться у пакувальному листі від 21.06.2016 року, тобто висновки відповідача в цій частині є безпідставними.

Щодо посилання митного органу на не відповідність умов оплати товару, зазначених в комерційному інвойсі № 27357 від 21.06.2016 року, умовам, які передбачені п. 4 контракту № 26/04/12 від 26.04.2012 року, колегія суддів зазначає наступне.

Умови оплати відображені Постачальником у комерційному інвойсі від 21.06.2016 року мовою оригіналу визначають: «PAYMENT TERMS: 100 % CASH IN ADVANCE IN ONE WEEK BEFORE SHIPMENT» в розмірі 13 195,65 доларів США, тобто 100 % передоплата до моменту поставки товару.

Факт 100% передоплати позивачем суми поставленого товару за Специфікацією № 37 від 06.06.2016 року одним платежем, тобто з порушенням порядку визначеного п. 4 контракту № 26/04/12 від 26.04.2012 року, не впливає на можливість визначення митної вартості товару за ціною договору, що свідчить про безпідставність тверджень відповідача в цій частині.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 53 МК України комерційна пропозиція не віднесена до переліку документів, обов'язкових для подання до митного оформлення товару, тобто не є обов'язковою складовою при встановленні його митної вартості, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку ,що недоліки комерційної пропозиції від 21.06.2016 року не можуть вважатися перешкодою при наявності можливості встановлення митної вартості на підставі інших документів.

Викладене свідчить, що уповноваженою особою позивача подані усі обов'язкові документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України, для підтвердження обґрунтованості заявленої ним у митній декларації №500060702/2016/008824 від 12.07.2016 року митної вартості поставленого товару за ціною договору, а отже судом першої інстанції правомірно визнав протиправними та скасував винесені Одеською митницею ДФС 12.07.2016 року рішення про коригування митної вартості товарів № 500060702/2016/000079/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060702/2016/00109.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 315, ст.316, 321, 322,325, 327,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2017 року по адміністративній справі № 804/7757/16 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, протягом тридцяти днів з дня її складання в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 05 лютого 2018 року.

Головуючий суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: О.О. Круговий