Справа № 804/971/18
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 лютого 2018 року справа № 804/971/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Павловський Д.П., перевіривши матеріали позовної заяви Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (; місцезнаходження: 04119, Київська область, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 11-Г) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" (; місцезнаходження: 52500, Дніпропетровська область, місто Синельникове, вулиця Космічна, будинок 1) про застосування арешту коштів платника податків на розрахункових рахунках, -

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2018 року Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд: застосувати арешт коштів Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" на розрахункових рахунках згідно з довідкою.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що дану позовну заяву подано з порушенням вимог закону.

Так, відповідно до частини 2 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 3 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юридична особа, субєкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Пунктом 1 частини 1 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України чітко встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи.

Судом встановлено, що позовну заяву Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби підписано в.о. начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_1, проте, позивачем не подано до суду копію довіреності Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, засвідченої належним чином, щодо надання повноваження зазначеній особі на звернення до адміністративного суду від імені позивача та підписання нею позовної заяви.

Суд звертає увагу, за відповідно до пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів звязку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Проте, позивачем в порушення пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначено лише назву: Офіс великих платників податків ДФС, без зазначення повного найменування сторони, його місцезнаходження; поштового індексу; ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; відомих номерів засобів звязку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти.

Разом з тим, відповідно до пункту 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, в порушення пункту 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем в позовній заяві не зазначено власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, згідно із статтею 1 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 р. № 3674-VІ, судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено прожитковий мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2018 року у розмірі 1762 гривні.

За змістом позовних вимог позивач просить суд застосувати арешт коштів Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" на розрахункових рахунках згідно з довідкою, отже, судом встановлено, що предметом позову є вимоги, що містять немайновий характер.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано субєктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, позивач, звертаючись до суду з немайновими вимогами повинен був сплатити до суду судовий збір в сумі 1762,00 грн., тобто, 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, в порушення частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем до позовної заяви не подано документу про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судом встановлено, що за змістом позовної заяви позивачем зазначено клопотання про відстрочення сплати судового збору. В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначає, що в період з січня 2018 та станом на 06.02.2018 позивач позбавлений можливості здійснити сплату судового збору з рахунків Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, оскільки, відповідно до повідомлень від управління Державної казначейської служби України у Печерському районі № 05-17/148 від 12.01.2018 та № 05-17/239 від 22.01.2018 про зупинення операцій з бюджетними коштами, у зв'язку із виконавчими провадженнями відносно позивача щодо безспірних списань коштів з рахунків та до надання інформації, що може вплинути на процес безспірного списання коштів, зупинено операції бюджетними коштами за всіма рахунками, кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету та економічної класифікації видатків бюджету, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України. Враховуючи, що на даний час позивач позбавлений можливості сплатити судовий збір за звернення до суду з даною позовною заявою, просить суд відстрочити сплату судового збору.

Суд, дослідивши подані до позовної заяви письмові докази, вважає, що у задоволенні клопотання щодо відстрочення сплати судового збору слід відмовити повністю, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно із частиною 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною 1 статті 8 Закону України Про судовий збір чітко встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Враховуючи, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій, встановлених частиною 1 статті 8 Закону України Про судовий збір, суд вважає, що позивач повинен сплачувати судовий збір за подання позовної заяви до суду.

Суд також звертає увагу, що письмових доказів щодо можливості сплатити судовий збір станом на день ухвалення судового рішення, позивач до суду не надав, тому, суд вважає відсутність підстав щодо задоволення клопотання позивача щодо відстрочення сплати судового збору.

Частиною 1 статті 67 Конституції України закріплено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір із заявлених ним немайнових вимог у розмірі 1762,00 грн. на реквізити: одержувач - УДКСУ у Чечелівському районі м. Дніпра, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код за , розрахунковий рахунок 4008, МФО 805012, код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Відповідно до частини 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 55, 59, 132, 133, 160, 161, 169, 171, 172, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (; місцезнаходження: 04119, Київська область, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 11-Г) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" (; місцезнаходження: 52500, Дніпропетровська область, місто Синельникове, вулиця Космічна, будинок 1) про застосування арешту коштів платника податків на розрахункових рахунках - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду позовної заяви приведеної у відповідність до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, із зазначенням повного найменування сторони, його місцезнаходження, поштового індексу, ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомих номерів засобів звязку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти; зазначенням власного письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, з наданням примірника позовної заяви для відповідача; надання до суду копії довіреності Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, засвідченої належним чином, щодо надання повноваження в.о. начальнику Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_1 на звернення до адміністративного суду від імені позивача та підписання позовної заяви, а також, шляхом надання оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн., із заявлених позивачем немайнових вимог, сплаченого на реквізити: одержувач - УДКСУ у Чечелівському районі м. Дніпра, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код за , розрахунковий рахунок 4008, МФО 805012, код класифікації доходів бюджету 22030101, або наданням документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розяснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2