Справа № 750/11948/17
Суддя: Логвіна Т. В.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/112/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі

головуючого судді Логвіної Т.В.,

із секретарем Примак Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області по закінченню виконавчого провадження без виконання рішення суду та ухваленню Постанов державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 22.11.2017 року по справі ВП № 45105585, від 24.11.2017 року по справі ВП № 38474794 та від 24.11.2017 року по справі ВП № 42270658 незаконними та зобов'язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області скасувати Постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 22.11.2017 року по справі ВП № 45105585, від 24.11.2017 року по справі ВП № 38474794 та від 24.11.2017 року по справі ВП № 42270658 та поновити виконавче провадження по вказаним справам. Оскаржує закінчення виконавчого провадження без виконання рішень судів у повному обсязі по усім трьом справам, як таке, що суперечить Конституції та законодавству України про обов'язкове виконання ріпіень судів та порушує права позивача на справедливе судочинство.

В судове засідання сторони не зявились, позивач просить у позові розглянути справу в його відсутність, причини неявки до суду представника відповідача суду не повідомлені.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається зі змісту позовної заяви, що 27.11.2017 року позивач отримав поштою Постанову про закінчення виконавчого провадження від 22.11.2017 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 по ВП № 45105585, зв'язку з чим перевірив стан справ, по якиї він є стягувачем та які знаходяться на примусовому виконанні, у Автоматизованої системі виконавчого провадження Міністерства юстиції України.

Таким чином, позивач зязував, що було закінчено виконавче провадження ще двох справ - ВП № 38474794 від 24.11.2017року та ВП № 42270658 від 24.11.2017року. Але, постанови про закінчення виконавчого провадження до позивача не надходили. Тому, 29.11.2017 року звернувся до ДВС за відповідними Постановами про закінчення виконавчого провадження, копії яких отримав на руки.

Вмотивовані оскаржувані постанови тим, що рішення суду виконати без участі боржника неможливо.

Рішення суду, яке набрало законної сили, має преюдиціальне значення.

В оскаржуваних постановах державним виконавцем не зазначено підстав, за яких він прийшов до висновку про неможливість виконання рішення суду без участі боржника, враховуючи, що боржником є державна юридична особа.

Згідно пункту 1 Закону України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів N 2,4, 7 та 11 до Конвенції, Україна повністю визнає на своїй території юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній із сторін. Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції").

Європейський суд з прав людини прийняв рішення від 12.10.2017 року «Бурмич та інші проти України» про невиконання Україною рішень судів по ВП № 45105585, ВП № 38474794, ВП № 42270658, яким підтвердив порушення прав позивача з боку держави Україна, тобто й з боку відповідача, як державного органу України.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними доказами є ті, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч зазначеним нормам закону, відповідач не надав доказів у підтвердження правомірності прийняття своїх рішень у разі заперечення проти позову та спростування підстав для задоволення позову, оскільки законодавством такий обовязок покладається на відповідача.

Таким чином, відповідачем, який відмовився виконувати рішення судів України, порушені права позивача на справедливий суд та його виконання, вимоги ст. 129-1 Конституції України, закону прямої дії, де вказано: «Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.».

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області по закінченню виконавчого провадження без виконання рішення суду та ухваленню Постанов державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 22.11.2017 року по справі ВП № 45105585, від 24.11.2017 року по справі ВП № 38474794 та від 24.11.2017 року по справі ВП № 42270658 незаконними.

Скасувати Постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 22.11.2017 року по справі ВП № 45105585, від 24.11.2017 року по справі ВП № 38474794 та від 24.11.2017 року по справі ВП № 42270658.

Зобов'язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області поновити виконавче провадження по справам ВП № 45105585, ВП № 38474794 та ВП № 42270658.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя