Справа № 750/12596/17
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/185/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Карацюба М.М.,

за участю позивача, представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти №1 Батальйону управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

11 грудня 2017 року позивач звернулася з позовом та просила суд скасувати постанову серії АР №707753 від 28.11.2017 року винесену інспектором роти №1 Батальйону управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, провадження по адміністративній справі закрити.

В обґрунтування позову зазначила, що рухалася в межах міста Чернігова та здійснила зупинку перед дорожнім знаком 2.2 «проїзд без зупинки заборонено», проте інспектор до уваги не взяв та неправомірно виніс постанову без розяснення прав на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні позивач та представник позивача просили позов задовольнити.

Представник відповідач просила відмовити в задоволенні позову.

Інспектор роти №1 Батальйону управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 28 листопада 2017 року інспектором роти №1 Батальйону управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_4 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 у зв'язку з порушенням останньою вимог д.з. 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», а саме: керуючи транспортним засобом Форд Фієста д.н.з. НОМЕР_1 28.11.2017 року о 19 год. 00 хв. в м. Чернігові по вул. Космонавтів не виконала вимоги д.з. 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» проїхавши без зупинки, чим порушила вимогим розділу 33 д.з. 2.2 ПДР України.

За дане порушення на позивача було накладено адміністративне стягнення, передбачене ст. 122 ч. 1 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Як пояснив позивач в судовому засіданні, вона здійснила зупинку перед даним дорожнім знаком.

Проте, такі доводи позивача не узгоджуються із ПДР, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги.

Як встановлено судом, позивач керуючи автомобілем Форд Фієста д.н.з. НОМЕР_1 28.11.2017 року о 19 год. 00 хв. в м. Чернігові по вул. Космонавтів не виконала вимоги д.з. 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» проїхавши без зупинки, чим порушила вимоги розділу 33 д.з. 2.2 ПДР України, і таким чином, скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП. Дане правопорушення було зафіксовано на відеореєстратор.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказуючи правомірність винесеної постанови, відповідач надав суду відеозапис подій, які мали місце під час руху транспортним засобом під керування позивача, з якого вбачається, що позивач керувала автомобілем та не виконала вимоги д.з. 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» проїхавши без зупинки, чим порушила вимоги розділу 33 д.з. 2.2 ПДР України. В той же час на відеозапиписі подій видно, як позивачем був здійснений проїзд дорожнього знаку 2.2 без зупинки, а зупинка була здійснена після дорожнього знаку.

Разом з тим, в ході розгляду справи не було встановлено порушення працівником патрульної поліції вимог чинного законодавства України щодо встановлення обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення та прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 222 КпАП України від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з частиною 1 ст. 246 КпАП України порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Чинний Кодекс України про адміністартивні правопорушення не вимагає розгляду питання про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР в певному приміщенні.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Наказ зареєстровано в Міністерстві юстиції 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Відповідно до п. 4 Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Частиною 1, 2 розділу ІІІ Інструкції визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, інспектор Голенко Г.Ф. при винесенні постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом.

Щодо порушення відповідачем вимог ст. 268 КпАП України, то суд не вбачає в діях інспектора таких порушень. Крім того, у разі, якщо інспектор під час винесення постанови порушив визначені вищезазначеною нормою права позивача, останній наділений правом оскаржити його дії до вищестоящого органу або ж до суду.

У даному спорі питання оскарження неправомірних дій працівника поліції не розглядається, оскільки позивач оскаржує незаконність постанови про накладення на нього адміністративного стягнення.

Не встановлено судом порушень з боку інспектора вимог ст.ст. 278, 279 КпАП України, з урахуванням вимог ч.2 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти №1 Батальйону управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 77, 242, 286 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти №1 Батальйону управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Карапута