Справа № 823/1727/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1727/17 Головуючий у 1-й інстанції: Гайдаш В.А.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Файдюка В.В., Троян Н.М.,

при секретарі Кузик М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Придніпровського районного суду м. Черкаси про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з врахуванням заяви про доповнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії при вчиненні головою Придніпровського районного суду м. Черкаси надпису «Рішення вступило в законну силу і підлягає до виконання» та засвідченням печаткою Придніпровського районного суду на так званому рішенні від 16.04.2004 у справі № 2-59/04 від імені відсутніх як юридичної особи, так і назви «Суд Придніпровського району м. Черкаси», а також від імені України при відсутності Державного Герба на ньому;

- визнати в преюдиційному порядку неправомірні, що ущемляють права інваліда 2 групи від трудового каліцтва, дії при створенні документу під виглядом рішення віртуального суду Придніпровського району м. Черкаси від 16.04.2004, що відображено на ньому, а тому саме по формі, а не суті, так зване рішення як документ незаконним;

- зобов'язати відповідача відізвати всі письмові документи віртуального суду Придніпровського району м. Черкаси від 16.04.2004 по справі №2-59/04, які злочинно оформлені під видом «Рішення вступило в законну силу і підлягає до виконання» у зв'язку з порушенням ним при видачі встановленої форми, який має загальнообов'язковий характер.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану постанову скасувати як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, як позивачем по справі отримано копію рішення Придніпровського районого суду м. Черкаси від 16.04.2004 у справі № 2-59/04 за позовом ОСОБА_2 до Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Черкаського обкому профспілки працівників і підприємств торгівлі, громадського харчування та послуг, Черкаського обкому профспілки працівників споживчої кооперації, третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та профзахворювань України в м. Черкаси про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я і стягнення моральної шкоди, яке засвідчено гербовою печаткою суду, підписом в.о. голови суду, працівником апарату суду та здійснено надпис «Рішення вступило в законну силу і підлягає до виконання».

Позивач вважаючи дії відповідача протиправними, звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що видана позивачу копія рішення від 16.04.2004 по справі № 2-59/04 повністю відповідає оригіналу вказаного рішення, що міститься в матеріалах цивільної справи № 2-59/04, яка знаходиться в архіві Придніпровського районного суду, а тому працівником суду правомірно було виготовлено копію вказаного рішення, яке засвідчено гербовою печаткою суду, підписом в.о. голови суду та здійснено надпис «Рішення вступило в законну силу і підлягає до виконання», у зв'язку із чим у задоволенні позову слід відмовити.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що рішення суду Придніпровського району м. Черкаси від 16.04.2004 у справі № 2-59/04 за позовом ОСОБА_2 до Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Черкаського обкому профспілки працівників і підприємств торгівлі, громадського харчування та послуг, Черкаського обкому профспілки працівників споживчої кооперації, третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та профзахворювань України в м. Черкаси про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я і стягнення моральної шкоди - оформлено з порушеннями (помилками), оскільки на вказаному рішенні відсутній Державний герб України, рішення винесено від імені відсутньої юридичної особи «Суд Придніпровського району м. Черкаси», відсутнє прізвище та ініціали головуючого судді в резолютивній частині рішення суду, у зв'язку із вищевказаними недоліками, відповідачем протиправно на вищевказаному рішенні суду від 16.04.2004 у справі №2-59/04 здійснено надпис «Рішення вступило в законну силу і підлягає до виконання», засвідчено гербовою печаткою Придніпровського районного суду та підписано працівником суду.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Надаючи правову підставу спірним правовідносинам, суд враховує, що у розумінні положень частини 1 статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини 3 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України, суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції (постанова Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» № 6 від 12.06.2009).

Відповідний висновок кореспондується також з викладеною у рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 у справі № 6-рп/2001 правовою позицією, згідно якої процесуальні акти і дії судів (суддів), які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України.

Верховний Суд України в пункті 10 постанови Пленуму № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» зазначив, що відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Таким чином, рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи визнання права на отримання від суду (судді) обґрунтованої відповіді на звернення; на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності суддів; на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю судів (суддів) при здійсненні ними своїх повноважень, гарантованих Конституцією України) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Таке законодавче врегулювання відповідає вимогам статей 6, 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та підтверджено правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-28768 св 15).

Зважаючи на вищевикладене, дії відповідача при створенні документу під виглядом рішення суду Придніпровського району м. Черкаси від 16.04.2004 по справі № 2-59/04 не є діями Придніпровського районного суду м. Черкаси, як суб'єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій у сфері публічно-правових відносин, а є діяльністю, пов'язаною з відправленням правосуддя у межах розгляду цивільної справи № 2-59/04 відповідно до процесуальних норм, якими передбачена процедура розгляду справи.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України № 2-рп/2011 від 11.03.2011 викладена позиція, відповідно до якої оцінка процесуальних дій суддів щодо розгляду конкретної судової справи може здійснюватись тільки судами апеляційної і касаційної інстанції.

У пункті 57 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється насамперед за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Зі змісту наведених вище положень вбачається, що рішення суду і відповідно дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя (пов'язані з визначенням підвідомчості спорів, підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях, зверненням рішення до виконання) можуть оскаржуватись у встановленому законом апеляційному та касаційному порядку, а не шляхом їх оскарження до суду першої інстанції, оскільки це порушувало б конституційний принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи незалежним судом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що вимога позивача про визнання неправомірними дій в преюдиційному порядку та, що ущемляють права інваліда 2 групи від трудового каліцтва, при створенні документу під виглядом рішення віртуального суду Придніпровського району м. Черкаси від 16.04.2004, що відображено на ньому, а тому саме по формі, а не суті, так зване рішення як документ незаконним, а також вимога позивача про зобов'язання відповідача відізвати всі письмові документи віртуального суду Придніпровського району м. Черкаси від 16.04.2004 по справі № 2-59/04, які злочинно оформлені під видом «Рішення вступило в законну силу і підлягає до виконання» у зв'язку з порушенням ним при видачі встановленої форми, який має загальнообов'язковий характер, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Відповідно до статті 208 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення викладаються у таких формах: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови.

Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Інструкція з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 17.12.2013 № 173 (далі - Інструкція № 173), розроблена відповідно до положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що визначають порядок організації та діяльності органів судової влади, та встановлює правила ведення діловодства в МС, АС, ВССУ і регламентує порядок роботи з документами з моменту їх надходження чи створення в суді до знищення в установленому порядку або передачі до державної архівної установи.

Згідно п. 12.4 Інструкції № 173, відбитком гербової печатки суду засвідчуються, зокрема, копії судових рішень, постановлених судом.

Копії судових рішень, що набрали законної сили, мають бути підписані відповідальним працівником (особою) суду та суддею, а також скріплені відбитком гербової печатки суду (п. 13.6 Інструкції №173).

Відповідно до п. 13.7 Інструкції № 173, копії судових рішень мають бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду. Якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на п'ять проколів, а на зворотному боці останнього аркуша - скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів.

Проаналізувавши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що копія рішення Придніпровського району суду м. Черкаси від 16.04.2004 по справі № 2-59/04 із зазначенням у вступній частині «суд Придніпровського району м. Черкаси» відповідає оригіналу рішення, яке міститься в матеріалах цивільної справи № 2-59/04, яка зберігається в архіві Придніпровського районного суду м. Черкаси, у зв'язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на виконання вимог Інструкції № 173 відповідачем правомірно виготовлено та видано позивачу копію вказаного рішення, яке засвідчено гербовою печаткою суду, підписом голови суду та працівника апарату суду і здійснено надпис «Рішення вступило в законну силу і підлягає до виконання». При цьому, колегія суддів зазначає, що помилки (недоліки) вказаного рішення не є підставою для відмови у видачі копії рішення по справі особі, яка брала участь в її розгляді.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позову в частині щодо визнання протиправними дії при вчиненні головою Придніпровського районного суду м. Черкаси надпису «Рішення вступило в законну силу і підлягає до виконання» та засвідченням печаткою Придніпровського районного суду на так званому рішенні від 16.04.2004 у справі №2-59/04 від імені відсутніх як юридичної особи, так і назви «Суд Придніпровського району м. Черкаси», а також від імені України при відсутності Державного Герба на ньому

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Файдюк В.В.,

Троян Н.М.

Повний текст постанови виготовлений 05.02.2018.