Справа № 804/6630/17
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2017 р. справа № 804/6630/17
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Павловський Д.П., одноособово розглянувши у місті Дніпрі в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.07.2017 року № 332-13, -
12 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 04.07.2017 року № 332-13 (а.с. 4-5).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2017 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 2).
У судове засідання 22.11.2017 року позивач не прибув, разом із адміністративним позовом представник позивача подав до суду клопотання про розгляд адміністративної справи за відсутності позивача, в якому зазначив, що позивач проти розгляду адміністративної справи в порядку письмового провадження не заперечує (а.с. 6).
Керуючись приписами статей 122, 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у адміністративному позові, позицію відповідача, викладену у письмових запереченнях, подані письмові докази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7-8), є власником автомобіля марки Mercedes-Benz GLE 400 4 matic, 2015 року випуску, тип легковий універсал-в, колір білий, 2015 року випуску, об'ємом двигуна 2996 куб.см, реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХО 727087 (а.с. 9).
Вирішуючи спір по суті щодо правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд виходить з наступного.
1 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VIII, яким викладено в новій редакції статтю 267 Податкового кодексу України, та введено в Україні новий місцевий податок на майно - транспортний податок.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20.12.2016 р. № 1791-VIII внесено зміни до обєкта оподаткування транспортним податком.
Так, з 01.01.2017 року об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України.
Податок сплачується за місцем реєстрації об'єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету, згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.
Транспортний податок сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Згідно зі статтею 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.
Відповідно до пункту 8.3 статті 8 Податкового кодексу України, до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад обєднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обовязковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Згідно із підпунктом 10.1.1 пункту 10.1, пункту 10.2 статті 10 Податкового кодексу України, транспортний податок (який входить до структури податку на майно) належить до системи місцевих податків.
Місцеві ради обовязково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).
Підпунктом 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів та акцизного податку в частині реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.
Рішенням Дніпропетровської міської ради від 28.01.2015 року № 7/60 Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 року № 5/6 Про місцеві податки та збори на території міста, у складі податку на майно встановлений транспортний податок, коло платників податків, зазначено, що обєкт, база оподаткування, ставка податку, податковий період, порядки обчислення суми податку тощо визначаються згідно Податкового кодексу України.

Отже, за рішенням Дніпропетровської міської ради, транспортний податок у відповідності до загальних положень чинного податкового та бюджетного законодавства, може бути застосовано контролюючим органом відносно оподаткування транспортних засобів не раніше наступного бюджетного періоду, тобто, не раніше 2016 року.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.

Згідно з підпунктом 267.1.2 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України, обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, обєму циліндрів двигуна, типу пального".

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, обєм циліндрів двигуна, тип пального.

Відповідно до роздруківки з офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, про розрахунок вартості транспортного засобу, що належить позивачу, а саме, марка Mercedes-Benz, модель GLE-Series, 3,0, внутрішнього згорання, бензин, рік випуску 2015, встановлено середньоринкову вартість транспортного засобу 832853,25 грн. (а.с. 11).

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 р. № 1801-VІІІ, з 01.01.2017 року мінімальна заробітна плата становила 3200,00 грн., тобто, 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) 2017 року, становить 1200000,00 грн.

Отже, автомобіль позивача, не є обєктом оподаткування у 2017 році.

Судом встановлено, що не спростовано відповідачем, що податковим органом при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не було зроблено відповідний розрахунок для визначення вартості автомобіля позивача, вказаний розрахунок не було долучено до матеріалів справи, таким чином, суд вважає, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення контролюючий орган неправомірно відніс вказаний легковий автомобіль до обєкту оподаткування, оскільки прийняв його за відсутності розрахунку середньоринкової вартості автомобіля, який є обов'язковим для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Представником відповідача разом із запереченнями на адміністративний позов надано принт-скрін АІС «Податковий блок», з якого судом встановлено лише належність позивачу на праві власності транспортного засобу марки Mercedes-Benz, 2015 року випуску, з об'ємом двигуна 3, з реєстраційними номерами АЕ8838ЕХ.

Жодних інших документів на підтвердження обґрунтування своєї позиції, в тому числі розрахунку, проведеного у відповідності з Методикою, відповідачем до суду не надано.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на сукупність вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення відповідача від 04.07.2017 року № 332-13, яким позивачу нараховано податкові зобовязання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» на суму 25000,00 грн. за 2017 рік, не можна визнати таким, що відповідає положенням Податкового кодексу України, тому, є підставою для його скасування.

Згідно із частинами 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно із частиною 1 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи щодо ухвалення законного судового рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що представником позивача Адвокатським бюро «ОСОБА_2 та партнери» при зверненні до суду понесені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду у розмірі 640,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 198 від 29.08.2017 р. (а.с. 3).

Отже, судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 640,00 грн. - підлягає поверненню представнику позивача Адвокатському бюро «ОСОБА_2 та партнери» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.

Керуючись статтями 2, 6, 7, 11, 14, 69 - 71, 86, 94, 122, 128, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.07.2017 року № 332-13 - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 04.07.2017 року № 332-13, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобовязання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за податковий період 2017 рік у сумі податкового зобовязання 25000,00 грн.

Стягнути на користь представника ОСОБА_1 Адвокатського бюро «ОСОБА_2 та партнери» (; місцезнаходження: 03049, Київська область, місто Київ, вулиця Гладківська, будинок 1/7, офіс 132) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (; місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Сімферопольська, будинок 17-а) документально підтверджені судові витрати повязані зі сплатою судового збору у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 копійок).

Копію постанови направити всім сторонам по справі.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3