Справа № 226/1171/17
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року справа №226/1171/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області та Головного управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Димитровського міського суду Донецької області від 28 листопада 2017 року в справі № 226/1171/17 (головуючий І інстанції Салькова В.С.) за позовом ОСОБА_1 до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання незаконними рішень та захист права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати незаконним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області № 1148/2 від 15.06.2017 про відмову в призначенні пенсії;

- визнати незаконним рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області № 21/138 від 19.05.2017;

- зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області призначити та виплатити пільгову пенсію за Списком № 1 з 03.05.2015.

Постановою Димитровського міського суду Донецької області від 28 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано рішення управління пенсійного фонду України в м. Димитрові № 1148/2 від 15.06.2017 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Визнано протиправним і скасовано рішення комісії з питань підтвердження трудового стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.05.2017 № 21/138 та від 03.11.2017 № 43/347 про відмову у підтвердженні призначенні ОСОБА_1 періодів роботи з 03.05.1983 по 27.04.1984, з 27.06.1986 по 15.06.1994 на посаді коваля ручного кування в Сніжнянському АТП № 11412.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області у відповідності до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зарахувати до пільгового стажу призначенні ОСОБА_1 періоди його роботи у ВАТ «Сніжнянське АТП № 11412» з 3.05.1983 по 27.04.1984 та з 27.06.1986 по 21.08.1992 на посаді коваля ручного кування.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області з урахуванням наявного пільгового стажу за вищевказані періоди вирішити питання про призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно до вимог п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за його заявою від 15.06.2016.

Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області з постановою суду першої інстанції не погодилось, подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що через не зарахування до стажу роботи на посаді, передбаченій Списком № 1, періодів роботи ОСОБА_1 з 03.05.1983 по 27.04.1984 та з 27.06.1986 по 31.07.1992 у позивача відсутній необхідний пільговий стаж, який дає право на призначення пенсії відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Головне управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області також не погодилось із рішенням суду першої інстанції. Вимоги своєї апеляційної скарги обґрунтувало тим, що позивачем не були надані первинні документи, на підставі яких комісія робить висновок щодо підтвердження пільгового характеру роботи.

За таких обставин пенсійні органи наголошують на правомірності своїх рішень та відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а постанову суду залишити без змін з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 15.06.2016 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області (далі відповідач, пенсійний орган, УПФУ в м. Димитрові) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

До заяви були додані наступні документи:

- копія паспорту і ІНН;

- копія трудової книжки від 15.09.1982 БТ-І № 6769656;

- заява про підтвердження пільгового стажу роботи за професією коваля ручного кування за період роботи у ВАТ «Сніжнянське АТП № 11412» з 03.05.1983 по 27.04.1984 та з 27.06.1986 по 15.06.1994.

Відповідно до трудової книжки серії БТ-І № 6769656 ОСОБА_1 працював на Сніжнянському АТП № 04117, зокрема, з 03.05.1983 по 27.04.1984 ковалем ручного кування третього розряду, з 27.06.1986 по 31.12.1986 ковалем ручного кування третього розряду в ремонтних майстернях, з 01.01.1987 по 15.06.1994 ковалем ручного кування четвертого розряду в ремонтних майстернях.

З 03.06.1986 Сніжнянське АТП № 04117 перейменовано на Сніжнянське АТП № 31412, з 01.01.1988 підприємство перейменовано на Сніжнянське АТП № 11412, а з 10.08.1995 реорганізовано у ВАТ «Сніжнянське АТП № 11412».

Рішенням УПФУ в м. Димитрові № 1148/2 від 15.06.2017 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії та зазначено, що в заявника відсутній пільговий стаж для призначення пільгової пенсії. Відмова пенсійного органу вмотивована тим, що рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області № 21/138 від 19.05.2017 відмовлено в зарахуванні спірних періодів роботи до пільгового стажу спірних періодів роботи через відсутність первинних документів, які підтверджують роботу в шкідливих умовах протягом повного робочого дня.

Не погодившись із рішеннями пенсійних органів та вважаючи, що він має достатньо стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

За приписами п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. За приписами п. 3 цього Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пільговий стаж це період трудової діяльності в шкідливих, небезпечних або специфічних умовах протягом повного робочого дня. Перелік виробництв, робіт, професій, посад і показників, за якими період трудової діяльності може бути віднесений до пільгового стажу, затверджений Постановами Кабінету Міністрів України.

Додатковими критеріями, згідно з якими призначається пенсія на пільгових умовах та застосовуються Списки № 1 і № 2, є:

- відповідність записів у трудовій книжці позивача та найменування Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення;

- документальне підтвердження виконання роботи на протязі повного робочого дня, що є необхідною умовою для призначення пенсії на пільгових умовах;

- документальне підтвердження отримання пільг, доплат, додаткової відпустки за шкідливі умови праці.

Під повним робочим днем розуміють виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менш як 80% робочого часу, встановленого для працівників цього виробництва, професій чи посад, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних із виконанням певних трудових обов'язків (п. 2 Порядку № 383).

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, трудова книжка є основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для визнання стажу як пільгового є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться в Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

ОСОБА_1 надано УПФУ в м. Димитрові довідку ВАТ «Сніжнянське АТП-11412» № 402/04 від 24.06.2003, згідно з якою він працював 03.05.1983 по 27.04.1984 та з 27.06.1986 по 15.06.1994 на підприємстві ковалем ручного кування з повним робочим днем. Ця професія включена до Списку №1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах і роботах зі шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, розділу ХІ «Металообробка» п. 2 ковальсько-пресове виробництво, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956. Відповідно до наведеного пункту право на призначення пільгової пенсії мають «ковалі та молотобійники на ручній ковці».

Розділом XI «Металообробка» підрозділ 2 «Ковальсько-пресове виробництво» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994, дія якого також поширювалася на спірні правовідносини, передбачено, що право на пільгову пенсію за віком мають «ковалі ручного кування».

Отже, професія позивача належить до професій, що дають право на пільгову пенсію за Списком № 1, це підтверджено як трудовою книжкою, так і відповідними довідками.

Враховуючи, що зарахування періоду роботи позивача до пільгового стажу після 21.08.1992 не є предметом апеляційного оскарження відсутня необхідність підтвердження проведення атестації робочого місця ОСОБА_1 за умовами праці.

Окрім цього колегія суддів звертає увагу на наступне.

За приписами ст. 101 Закону № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 було затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 4.2 розділу IV вказано Порядку передбачено: орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Пенсійний орган цим правом не скористався, додаткових документів від ОСОБА_1 чи архівних установ не витребував.

За таких обставин перекладання обовязку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Отже колегія суддів спростовує доводи апеляційної скарги з цього приводу.

За приписами ч.ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII (далі Закон № 1207-VII) на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 1207-VII громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

За приписами ч. 2 ст. 9 Закону № 1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 статті 9 Закону № 1207-VII встановлено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто, відповідно до наведених норм закону, необхідною умовою для визнання незаконним акту органу, який знаходиться на тимчасово окупованій території є створення такого органу, обрання чи призначення у порядку, не передбаченому законом.

Трудовий стаж позивач набув, працюючи в період, коли територія м. Сніжне Донецької області знаходилась під контролем української влади, і зазначене підприємство також було утворено відповідно до законодавства України.

Всі первинні документи, на підставі яких позивач отримав право на призначення пенсії, були сформовані до проведення АТО і не можуть піддаватися сумніву та позбавляти позивача права на отримання пенсії, обрахованої із заробітку, який він отримував на законних підставах, тільки на тій підставі, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де позивач набув пільговий стаж роботи.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що наявними у матеріалах справи документами підтверджено наявність у ОСОБА_1 стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Таким чином, спірні періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача, а рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області № 1148/2 від 15.06.2017 та Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області № 21/138 від 19.05.2017 скасуванню.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 139, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області та Головного управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Димитровського міського суду Донецької області від 28 листопада 2017 року в справі № 226/1171/17 за позовом ОСОБА_1 до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання незаконними рішень та захист права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 залишити без задоволення.

Постанову Димитровського міського суду Донецької області від 28 листопада 2017 року в справі № 226/1171/17 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її складення в порядку, визначеному ст.ст. 328-329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

ОСОБА_2

ОСОБА_3