Справа № 815/6391/17
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6391/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Великомихайлівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт» про стягнення заборгованості у розмірі 1492,27 грн.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов Великомихайлівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт» про стягнення заборгованості у розмірі 1492,27 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до п. ж ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до розділу 6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003р. Великомихайлівським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області відповідачу направлено розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної відповідно до п. б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та повідомлення про місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах ОСОБА_1, однак відповідач за грудень 2017 року не вносив необхідну плату, в результаті чого виник борг у розмірі 1492,27 грн., який по теперішній час не сплачений, що послугувало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення вищевказаної заборгованості.

Ухвалою від 15.12.2017р. відкрито провадження у справі та визначено, що розгляд справи буде проводитися в порядку спрощеного позовного провадження; встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Судове засідання призначено на 12.01.2018р. об 11 годині 45 хвилин.

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання 12.01.2018р., розгляд справи відкладено на підставі п.1 ч.2 ст. 205 КАС України та призначено судове засідання на 07 лютого 2018 року о 09 годині 30 хвилин.

Позивач в судове засідання 07.02.2018р. явку представника не забезпечив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином та завчасно; в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача від 29.01.2018р. (вх. № 2528/18), у якому останній просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними у справі матеріалами.

Відповідач до судового засідання явку представника не забезпечив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Суд зазначає, що судова кореспонденція направлялась відповідачу на адресу згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак повернулась до суду з відміткою органу звязку «не існує».

Згідно ч.11 ст. 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, у зв'язку із неприбуттям у судове засідання 07.02.2018 р. всіх учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами відповідно до ч.9 ст.205 КАС України.

Суд зазначає, що 15.12.2017 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017р., котрим КАС України викладено в новій редакції. Відповідно до п. 10 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній з 15.12.2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності Кодексу в редакції від 15.12.2017 р., розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції Кодексу. Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, керуючись КАС України в редакції чинній з 15.12.2017 р.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

21.10.1997 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Моноліт» () зареєстровано Ширяївською районною державною адміністрацією, про що зроблено запис у журналі обліку реєстраційних справ за № 0000066, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 12).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Моноліт» з 05.08.1997 р. зареєстроване як платник збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Судом встановлено, що на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України №988 від 21.12.2016р. «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», реорганізовано шляхом злиття Управління Пенсійного фонду України у Великомихайлівському районі Одеської області, Управлінням Пенсійного фонду України у Фрунзівському районі Одеської області, Управлінням Пенсійного фонду України у Ширяївському районі Одеської області у Великомихайлівське обєднане управління Пенсійного фонду України Одеської області.

Відповідно до п.п. 1, 7 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011року №384/2011 (зі змінами та доповненнями), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та збору, ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що у спірних правовідносинах Великомихайлівське обєднане управління Пенсійного фонду України Одеської області є суб'єктом владних повноважень, котрий звернувся до адміністративного суду з метою реалізації своїх повноважень у публічно-правових відносинах.

Згідно з приписами п.п. 1, 2 ст.1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року №400/97-ВР (із змінами та доповненнями) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, у тому числі, суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник зборів, територіальної громади.

Абзацом 4 п. 1 ст.2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п.2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003р., пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно п. «ж» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно вищезазначеного положення управлінням Пенсійного фонду України було призначено пенсію на пільгових умовах працівнику ТОВ Моноліт ОСОБА_1 Наявність у ОСОБА_1 пятьох дітей підтверджується довідкою, виданою сільською радою (а.с. 13).

Як вбачається з картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій заборгованість відповідача по пільговим пенсіям за період грудень 2017 року складає 1492,27 грн. (а.с. 10).

Судом встановлено, що зазначена заборгованість виникла відповідно направленого на адресу ТОВ Моноліт розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. 2 «Прикінцевих положень» Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту б-з ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за грудень 2017 року (а.с. 8).

Вказаний розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідачем оскаржено не було, протилежного не спростовано та не підтверджено належними доказами відповідачем.

Відповідно до п.6.1 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування до пенсійного фонду України», затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 р. (далі - Інструкція) для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема, особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктами 6, 7 Інструкції встановлено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного Фонду України.

Отже, з урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Моноліт» повинне відшкодовувати Пенсійному фонду суми витрат на виплату та доставку пільгових пенсії, що була виплачена колишньому працівнику товариства ОСОБА_1, на підставі розрахунку, надісланого на його адресу.

Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю «Моноліт» має заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період грудень 2017р. у загальному розмірі 1492,27 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відтак, беручи до уваги наведене, оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Великомихайлівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Великомихайлівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (67100, Одеська обл., Великомихайлівський район, селище міського типу ОСОБА_2, вулиця Ватутіна, будинок 43; ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт» (66800, Одеська обл., Ширяївський район, селище міського типу Ширяєве, вулиця Шевченка, будинок 115; ) про стягнення заборгованості у розмірі 1492,27 грн.,- задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт» (66800, Одеська обл., Ширяївський район, селище міського типу Ширяєве, вулиця Шевченка, будинок 115; ) на користь Великомихайлівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (67100, Одеська обл., Великомихайлівський район, селище міського типу ОСОБА_2, вулиця Ватутіна, будинок 43; ; р/р 6218 Банк ТВБВ № 10015/0357 філія Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 328845, код 41250458 суму заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 1492,27 грн. (одна тисяча чотириста девяносто дві гривні 27 коп.)

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.