Справа № 810/216/18
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року №810/216/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецькою О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області, в якому просить суд:

- визнати відмову Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області у виплаті компенсації вартості на проїзд за 2016 рік протиправною;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області виплатити в розмірі 675,69 грн. компенсацію ОСОБА_1 за квитки на проїзд за 2016 рік, згідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- стягнути з Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 5 000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в червні 2016 року ОСОБА_1 їздила до м. Трускавець Львівської області на лікування та надала квитки на ж/д потяг відповідачу, щоб їй компенсували витрати на проїзд. Однак, відповідач відмовив ОСОБА_1 у виплаті вищезазначеної компенсації, посилаючись на те, що в місцевому бюджеті на 2016 рік не передбачено видатків на такі цілі, що підтверджується листом від 07.07.2017 року за №45/01-15.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.01.2018 відрито спрощене провадження у вказаній адміністративній справі та направлено її копії учасникам справи.

06 лютого 2018 року до Київського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву від Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову та зазначив, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 №928-VІІІ відповідні видатки у вигляді субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам не були передбачені.

Відповідач зазначив, що у зв'язку з відсутністю бюджетних призначень на 2016 рік управління соціального захисту населення не було правових підстав проводити реєстрацію бюджетних зобов'язань в органах Державне казначейської служби України та здійснювати відшкодування вартості проїзду відповідно до пункту 19 статті 20 Закону України «Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2016 рік.

Разом з тим, відповідач вказує, що Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не передбачено відшкодування вартості плати за надані у поїзді послуги, зокрема, за користування постільною білизною.

У зв'язку із викладеним звертає увагу суд на те, що позивач просить виплатити їй суму компенсації за квитки на проїзд, яка складає 675,69 грн., однак управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області не згодне з даною вимогою, оскільки вважає, що це сума вартості квитків, а сума вартості проїзду в даному випадку - 625,69 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 21.06.2016 звернулась до управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області щодо призначення компенсації вартості проїзду один раз на рік до будь-якого пункту України і назад автомобільним, або повітряним, або залізничним, або водним транспортом особам, віднесеним до категорії 1 та 2.

Відповідно наданих документів ОСОБА_1 було встановлено, що вона має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (посвідчення серія НОМЕР_1), в червні 2016 року вона їздила залізничним транспортом за напрямком Київ - Трускавець (01.06.2016) та Трускавець-Київ (19.06.2016), загальна сума вартості проїзду в зазначених білетах становить 675,69 грн.

Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області 07.07.2017 відмовило ОСОБА_1 у відшкодуванні вартості зазначеного проїзду у зв'язку з відсутністю бюджетних призначень на 2016 рік.

Вважаючи таку відмова Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області незаконною, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами спору, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини справи та норми законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно із пунктом 19 частини 1 статті 20 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1 (п.1 ст.14 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») надається така гарантована державою компенсація та пільга - безоплатний проїзд один раз на рік до будь-якого пункту України і назад автомобільним або повітряним, або залізничним, або водним транспортом з правом першочергового придбання квитків

Відповідно до пункту 3 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою КМУ №256 від 04.03.2002 (далі - Порядок №256), головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Пунктом 4 Порядку №256 визначено, що перерахування субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Щомісячні суми субвенцій перераховуються на рахунки місцевих бюджетів, відкриті Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій у відповідних органах Державної казначейської служби, пропорційно обсягам субвенцій, передбаченим у державному бюджеті для бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів, бюджетів мм. Києва та Севастополя.

Розглянувши справу, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині визнання відмови Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області у виплаті ОСОБА_1 компенсації вартості на проїзд за 2016 рік протиправною та вважає за необхідне зобов'язати Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області виплатити в розмірі 675,69 грн. компенсацію ОСОБА_1 за квитки на проїзд за 2016 рік, згідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому суд вважає за необхідне вказати, що відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для невиконання гарантій, взятих на себе державою, зокрема, визначених пунктом 19 частини 1 статті 20 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд також відхиляє доводи відповідача про зменшення суми вартості проїзду з 675,69 грн. до 625,69 грн., з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1.7 Наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 27 грудня 2006 року №1196 «Про затвердження Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України» проїзний документ - документ установленого зразка, що посвідчує право пасажира на проїзд залізничним транспортом та є договором на перевезення, оформляється на відповідному бланку проїзного документа, а також може бути сформований в електронному вигляді.

На підставі цього визначення суд висновує, що розрахунок суми в квитку є розрахунком вартості умов проїзду. Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не передбачено, за яких саме умов проїзду може бути здійснено відшкодування вартості проїзду, тому суд вважає, що у відповідача відсутні правові підстави для зменшення вартості відшкодування проїзду.

Щодо вимоги стягнути з Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 5 000 грн. моральної шкоди, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Позивач зазначає, що у зв'язку з грубим порушенням відповідачем її законних прав, перенесла моральні страждання. З цього приводу у неї погіршилося самопочуття, а тим самим завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 5 000 грн.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Суд погоджується, що позивачу була спричинена немайнова шкода, однак заявлений позивач розмір відшкодування такої шкоди належним чином ним не обґрунтований.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки спір стосується вирішення питання щодо своєчасного відшкодування позивачу суми 675,36 грн., то суд висновує, що справедливим відшкодуванням моральної шкоди позивачу є сума, співрозмірна очікуваній сумі відшкодування вартості проїзду - 675,69 грн.

Враховуючи викладені обставини справи, суд дійшов до висновку про необхідність стягнути з Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області на користь позивача відшкодування моральної шкоди в розмірі 675,36 грн., у зв'язку з чим вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Таким чином, керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області у виплаті ОСОБА_1 компенсації вартості на проїзд за 2016 рік.

3. Зобов'язати Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області виплатити ОСОБА_1 компенсацію за квитки на проїзд за 2016 рік в розмірі 675 (шістсот сімдесят п'ять) грн. 69 коп.

4. Стягнути з Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 675 (шістсот сімдесят п'ять) грн. 69 коп.

5. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.