Справа № 554/9829/17
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 09.02.2018 Справа № 554/9829/17

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

9 лютого 2018 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Полтавського обласного військового комісаріату (м. Полтава, вул. Шевченка, 78-а) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :
8 грудня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання відповідача подати висновок та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства оборони України щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги».

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що проходив військову службу у період з 9 квітня 1986 року по 16 липня 1988 року .

У період з 29 грудня 1979 по 15 лютого 1989 року він приймав участь у бойових діях в Афганістані.

Відповідно до довідки МСЕК № 0004475 від 4 серпня 2008 року йому встановлено ІІ групу інвалідності, захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Довідкою МСЕК № 0023600 від 30 червня 2009 року йому повторно встановлена ІІ група інвалідності, поранення та їх наслідки, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Згідно довідки МСЕК серії АВ № 0482633 від 18 серпня 2015 року йому повторно з 30 червня 2015 року встановлено ІІ групу інвалідності, поранення, контузія та їх наслідки пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Актом судово-медичного дослідження № 1153 від 3 червня 2009 року підтверджено, що шрами шкіри голови, шиї та правого стегна є наслідком загоєння ран, отриманих внаслідок вогнепальних поранень під час бойових дій в Афганістані.

Згідно витягу із протоколу № 496 від 18 червня 2009 року Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв множинні вогнепальні осколкові поранення голови, шиї, правого стегна (контузія 1988 року) та їх наслідки пов`язані з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велися бойові дії.

Так, набувши право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги», він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності у зв`язку з захворюваннями, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1807 від 13 вересня 2017 року йому повідомлено про відсутність підстав для направлення розпорядникові бюджетних коштів - Департаменту фінансів Міністерства оборони України документів, щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, оскільки ним не надано довідки чи іншого достовірного документу, які б підтвердили причини та обставини поранення.

Вказану бездіяльність відповідача вважає протиправною, що і стало підставою звернення його до суду з цим адміністративним позовом.

З наданого відповідачем відзиву вбачається, що позивачем не надано копію документу, що свідчить про причини та обставини поранення, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння чи навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Суд, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, подані відповідачем заперечення на позов, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що надані позивачем докази, а також повідомлені відповідачем обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у період з 9 квітня 1986 року по 16 липня 1988 року .

У період з 29 грудня 1979 по 15 лютого 1989 року ОСОБА_1 приймав участь у бойових діях в Афганістані.

Відповідно до довідки МСЕК № 0004475 від 4 серпня 2008 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Довідкою МСЕК № 0023600 від 30 червня 2009 року йому повторно встановлена ІІ група інвалідності, поранення та їх наслідки пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Згідно довідки МСЕК серії АВ № 0482633 від 18 серпня 2015 року повторно з 30 червня 2015 року встановлено ІІ групу інвалідності, поранення, контузія та їх наслідки пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.

Актом судово-медичного дослідження № 1153 від 3 червня 2009 року підтверджено, що шрами шкіри голови, шиї та правого стегна є наслідком загоєння ран, отриманих внаслідок вогнепальних поранень під час бойових дій в Афганістані.

Згідно витягу із протоколу № 496 від 18 червня 2009 року Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв множинні вогнепальні осколкові поранення голови, шиї, правого стегна (контузія 1988 року) та їх наслідки пов`язані з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велися бойові дії.

Відповідно до п. 21.21 глави 21 розділу ІІ Положення про військово - лікарську експертизу у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, за наявності тілесних ушкоджень (відсутність кінцівки, дефекти кісток черепа, рубці після поранень, наявність чужорідних тіл) у колишніх військовослужбовців - учасників бойових дій у роки Великої Вітчизняної війни, в інші періоди ведення бойових дій, у тому числі при проходженні військової служби в країнах, де велися бойові дії, а також у колишніх військовополонених у разі відсутності даних про їх медичний огляд ВЛК з цього приводу в період військової служби ці особи, незалежно від причини звільнення із Збройних Сил і ступеня придатності до військової служби у даний час, для встановлення характеру і давності тілесних ушкоджень за направленням військового комісара підлягають огляду судово-медичним експертом (за необхідності після обстеження у лікувально-профілактичному закладі).
Результати медичного обстеження судово-медичним експертом заносяться в акт судово-медичного дослідження (висновок експерта) за наслідками поранення та разом з довідкою про проходження військової служби і перебування у частинах діючої армії, з посиланням на Перелік країн, посвідченням учасника бойових дій, військово-обліковими і медичними документами направляються до штатних ВЛК для встановлення причинного зв`язку поранення (каліцтва).
Відповідно до пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення № 402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
в) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.
г) «Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії» - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 року № 63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України» «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.
Згідно витягу із протоколу № 496 від 18 червня 2009 року Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв множинні вогнепальні осколкові поранення голови, шиї, правого стегна (контузія 1988 року) та їх наслідки пов`язані з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велися бойові дії.

З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що витяг із протоколу № 496 від 18 червня 2009 року Центральної військово-лікарської комісії, яким встановлено причинно-наслідковий зв`язок між отриманими пораненнями та наслідками, що настали, підтвердили в діях позивача відсутність протиправного діяння на момент отримання поранення (контузії) і є належними документами, що свідчать про причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015 року по справі 2-а-1626/12/1370, де зазначено, що документом, який свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження, можуть бути будь-які відомості, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва). Відсутність висновків службового розслідування та акту розслідування не може бути підставою для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги за умови, якщо причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) підтверджені іншими документами.
Відповідно до довідки МСЕК № 0004475 від 4 серпня 2008 року ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності, захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Довідкою МСЕК № 0023600 від 30 червня 2009 року позивачу повторно встановлена ІІ група інвалідності, поранення та їх наслідки пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Згідно довідки МСЕК серії АВ № 0482633 від 18 серпня 2015 року йому повторно з 30 червня 2015 року встановлено ІІ групу інвалідності, поранення, контузія та їх наслідки пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.

Так, набувши право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги» , позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності у зв`язку з захворюваннями, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1807 від 13 вересня 2017 року йому повідомлено про відсутність підстав для направлення розпорядникові бюджетних коштів - Департаменту фінансів Міністерства оборони України документів, про призначення та виплати одноразової грошової допомоги, оскільки позивачем не надано довідки чи іншого достовірного документу, які б підтвердили причини та обставини поранення.

Враховуючи вищевикладене, суд знаходить протиправною бездіяльність відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
У відповідності до ст. 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" ( в редакції, чинній на час виникненнях спірних правовідносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні, (або перевірочні) та спеціальні збори, здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності - або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується, окрім іншого, у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.
Відповідно до п. 13 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року за № 975 та Наказу МО № 530 від 14 серпня 2014 року, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку № 975 та Наказу МО № 530.
Відповідно до п. 16 Порядку № 975, Наказу МО № 530 та Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" фінансування витрат, пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги здійснюється за даними нормами.
Всупереч зазначеному, відповідач відмовив позивачеві в реалізації такого права, про що свідчить його відповідь № 1807 від 13 вересня 2017 року.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб з боку суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, в даному випадку відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не дотримав вимоги закону про захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому його відмова щодо реалізації права позивача на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги" є неправомірною, що дає суду підстави для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 241-243, 246, 250-251 КАС України, суд,

в и р і ш и в :
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не подання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів Міністерства оборони України висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги».

Зобов`язати Полтавський обласний військовий комісаріат подати висновок та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня отримання повного тексту рішення.
Суддя А. Г. Савченко