Справа № 200/15530/17
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/200/59/18
У Х В А Л А

«06» лютого 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Женеску Е.В.,

при секретарі Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю, третя особа: Дніпровська міська рада про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищезазначена цивільна справа.

Відповідно до пункту 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

18 січня 2018 року через канцелярію суду представником третьої особи Ресенчук О.Ю. подана заява про відвід судді з підстав визначених п.4 ч.1 ст. 36 КАС України, а саме за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суд, оглянувши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.. 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України зокрема суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною 3 ст. 39 КАС України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як зазначено Верховним Судом України, суддя також не може брати участі у розгляді адміністративної справи і за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості, однак конкретного і вичерпного переліку цих підстав не передбачено. Тобто, із змісту закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості (постанова Верховного Суду України від 11.10.2006 року).

Так, наведені представником третьої особи обставини, які, на його думку, є підставою для задоволення відводу судді Женеску Е.В., а саме - постановлення ухвали від 24 травня 2016 року про необґрунтоване, на думку представника відповідача, вжиття заходів забезпечення позову у іншій справі №200/8980/16-а, не є підставою для відводу судді та не може оцінюватись сторонами як сумнів у її неупередженості в межах розгляду даної справи. Оскільки фактично відповідач ДМР звернувшись зі скаргою на дії судді висловив свою незгоду з процесуальним рішенням судді Женеску Е.В. в іншій справі, не пов'язаній з розглядом даної справи.

Крім того, в розумінні ч.4 ст. 36 КАС України дана обставина не може бути підставою для відводу.

Частиною 4 ст. 39 КАС України закріплено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

При цьому, сторона відповідача посилається на те, що відвід заявлено судді саме за п.4 ч.1 ст. 36 КАС України, але ж наявних доказів упередженості судді представником відповідача не надано, а тому суд приходить до висновку, що дана заява про відвід є необґрунтованою.

Відповідно до 4 статті 40 КАС України визначено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частиною 2 статті 236 КАС України визначено, що суд має право зупинити провадження у справі в разі надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу та врахувавши вимоги ч. 4 статті 40 КАС України вважає наявними підстави для зупинення провадження у справі до вирішення питання про відвід судді іншим складом суду визначеним у відповідності до вимог ст. 31 ч.1 КАС України.

Керуючись статтями 18, 31, 36, 39, 40, 236, 241, 242, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі №200/15530/17 (провадження №2а/200/59/18) за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю, третя особа: Дніпровська міська рада про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, до вирішення питання про відвід судді.

Відповідно до статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передати заяву про відвід для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Е.В. Женеску