Справа № 804/598/17
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2018 року Справа № 804/598/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
19.01.2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Криворізької північної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_2, в якій позивач (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) просить:
- стягнути кошти, які перебувають у власності ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) в рахунок погашення податкового боргу з транспортного податку у розмірі 8333,33 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податковий борг, що пред'являється до стягнення по транспортному податку виник згідно нарахованого податкового повідомленні-рішення №7-1303 від 09.06.2016 року, всього на суму 8333,33 грн.
Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Представник відповідача проти позову заперечував, в матеріалах справи містяться письмові заперечення на позов, в яких зазначено зокрема, що відповідно до листа Криворізької північної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області "Про сплату плати за землю-орендна плата" від 17.02.2017 року, фоп ОСОБА_2 має земельну ділянку площею 0,4788 га, згідно договору оренди земельної ділянки №46 від 19.05.2007 року для розміщення овочесховища за адресою: вул.Фабрична, 3/3, м.Кривий Ріг. Станом на 17.02.2017 року згідно облікових баз даних (АІС Блок), фоп ОСОБА_2 не має заборгованості перед бюджетом по орендній платі за землю фізичних осіб. Щодо податкового повідомлення-рішення за №7-1303, відповідно до якого визначено суму податкового зобов'язання за платежем - транспортний податок з фізичних осіб у сумі 8333,33 грн., то відповідач з його оскарження звернувся до суду з позовом (справа №804/1236/17).

Згідно даних комп'ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2017 року, суд відкрив провадження у справі №804/1236/17 за позовом ОСОБА_2 до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення №7-1303 від 09.06.2016 Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Ухвалою суду від 28.02.2017 року, суд зупинив провадження у справі до набрання рішенням законної сили у адміністративній справі №804/1236/17, яка розглядається Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень постановою від 03.05.2017 року у справі №804/1236/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/66742882), адміністративний позов ОСОБА_2 до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення рішення задоволено, визнати протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення №7-1303 від 09.06.2016 Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2017 року у справі №804/1236/17, апеляційну скаргу Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області задоволено, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 травня 2017 року скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

З 15.12.2017 року діє нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом 10 Розділу VII "Перехідні положення" якого визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 15.01.201 року поновлено провадження у справі та призначено до судового розгляду.

В судове засідання призначене на 06.02.2018 року сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв'язку з перебуванням в період з 05.02.2018 року по 09.02.2018 року у службовому відрядженні, проде доказів до заяви не надано, про неможливість прибуття у судове засідання особисто позивача не повідомлено.

Зважаючи на наведене та з урахуванням приписів ч.3 ст.194, ч.ч. 1, 9 ст. 205 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що у власності ОСОБА_3 в період з 03.12.2013 по 18.05.2016 перебував у власності автомобіль марки LAND ROVER модель RANGE ROVER, 2012 року випуску, обєм двигуна 4367 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_2, дата реєстрації 03.12.2013. у звязку з чим відповідно до ст. 267 ПКУ відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.06.2016 №7-1303, на загальну суму 8333,33 грн.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

01 січня 2015 року, набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України, було введено новий податок - транспортний податок.

Відповідно до п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно із пп.267.5.1 п.267.5 ст.267 ПК України базовим податковим (звітним) періодом є календарний рік.

Відповідно до п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування.

24 грудня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон №909, який набрав чинності з 01.01.2016 року, та яким внесено зміни, серед іншого, до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України.

Пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України (в редакції Закону України №909) визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Таким чином, при визначенні об'єкта оподаткування транспортного податку з фізичних осіб необхідне дотримання двох умов, а саме: з року випуску автомобіля минуло не більше п'яти років (включно); середньоринкова вартість автомобіля повинна становити понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пп.10.1.1 п.10.1 ст.10 ПК України транспортний податок (який входить до структури податку на майно) належить до системи місцевих податків.

Згідно з п.8.3 ст.8 ПК України, до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

У свою чергу, пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 ПК України визначено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Проте, запроваджуючи змінений транспортний податок у 2016 році законодавець пунктом 4 Прикінцевих положень Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 24.12.2015 №909-VІІІ (який набирає чинності з 01.01.2016 року) обмежив дію пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, передбачивши, що ця норма не поширюється на рішення місцевих рід про встановлення місцевих податків на 2016 рік.

В такий спосіб Верховною Радою України було змінено правове регулювання питання запровадження місцевих податків, і зокрема, транспортного податку. Відповідно, усі передбачені пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України наслідки, в тому числі послідовність дій місцевих рад щодо прийняття та опублікування рішень про встановлення місцевих податків, не застосовуються.

Крім цього, пунктом 7 Прикінцевих положень зазначеного Закону рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом переглянути прийняті на 2016 рік рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів, визначених статтею 10 Податкового кодексу України.

З огляду на вказану норму права, можливо дійти висновку про те, що законодавець передбачав необхідність сплати транспортного податку у 2016 році з урахуванням обєкта оподаткування цим податком, який визначено Законом України від 24.12.2015 №909-VІІІ.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2017 року у справі №8041236/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/70001747) встановлено наявність правових підстав у контролюючого органу для визначення позивачу, як платнику податку, податкового зобов'язання за платежем Транспортний податок з фізичних осіб та про обовязок позивача щодо сплати цього виду податку у порядку, передбаченому Податковим кодексом України.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 3 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, правомірність рішення, яким визначено відповідачу до сплати суму податкового боргу з транспортного податку в розмірі 8333,33 грн., та на підставі якого позивачем заявлена вимога про стягнення податкового боргу, перевірена в судовому порядку, рішення не скасовано, у звязку із чим підстави для відмови у позовних вимог в цій частині відсутні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги Криворізької північної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_2 щодо стягнення заборгованості по транспортному податку з фізичних осіб в сумі 8333,33 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо питання про розподіл судових витрат, то суд зазначає, що у відповідності до положень ч.2, 3 ст.139 КАС України, при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки у справі не було залучення свідків та проведення експертиз, сплачена позивачем сума судового збору у загальному розмірі 1378,00 грн. (за платіжним дорученням №727 від 06.12.2016 року) йому з Державного бюджету України не повертається.

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути кошти, які перебувають у власності ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) в рахунок погашення податкового боргу з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 8333,33 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1