Справа № 826/14378/17
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» Коваленко Олександра Володимировича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» Коваленко Олександра Володимировича, третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" Коваленко Олександра Володимировича, третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року даний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" Коваленка Олександра Володимировича щодо невнесення вкладника Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" ОСОБА_5, а також невнесення інформації стосовно вкладника ОСОБА_6, спадкоємицею якої є ОСОБА_5, до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" Коваленка Олександра Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6, спадкоємицею якої є ОСОБА_5, як вкладників, які мають право на виплату відшкодування коштів за вкладом Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Суд першої інстанції, задовольняючи даний позов, виходив з того, що уповноваженою особою Фонду не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ "Фідобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, що суперечить приписам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт в своїй скарзі посилається на те, що наразі Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб продовжено строк проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів) ПАТ "Фідобанк" на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, до 20 січня 2018 року. Тобто, на час прийняття судом рішення позивачу не відмовлено у виплаті коштів, а лише призупинено порядок виплати до закінчення такої перевірки, відповідно, позов є передчасним.

Відповідач у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити.

Позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, зазначив, що оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням норм законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, в період з січня по березень 2016 року між ОСОБА_5 та ПАТ "Фідобанк" укладено три Договори банківських вкладів (депозиту) у формі заяви, а саме:

- № 359936-980/2016 від 14 січня 2016 року, вид депозиту капітал на суму 850 000,00 грн., строком дії до 14 лютого 2016 року та відкрито депозитний рахунок № НОМЕР_5;

- № 395758-980/2016 від 04 березня 2016 року, вид депозиту пенсійний на суму 750 000,00 грн., строком дії до 04 квітня 2016 року та відкрито депозитний рахунок № НОМЕР_1;

- № 398255-980/2016 від 21 січня 2016 року, вид депозиту пенсійний на суму 500 000,00 грн., строком дії до 21 червня 2016 року та відкрито депозитний рахунок № НОМЕР_3.

На депозитний рахунок позивача № 3419 від 16 травня 2016 року було внесено 197 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням в національній валюті від 16 лютого 2015 року № 46537673.

16 травня 2016 року ОСОБА_6 (мати ОСОБА_5) уклала договір у формі заяви про відкриття банківського (поточного) рахунку НОМЕР_6, та на її ім'я відкрито банківський (поточний) рахунок НОМЕР_2. Відповідно до платіжного доручення №4 від 16 травня 2016 року на рахунок перераховано кошти у розмірі 197 000 грн.

За вирахуванням знятих 5 000 грн. залишок на рахунку становить 191 975,00 грн.

ОСОБА_6 померла 18 червня 2016 року, і згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 листопада 2017 року (реєстр. №5-7043) її спадкоємцем є ОСОБА_5; спадщина складається з грошових коштів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у ПАТ "Фідобанк" на рахунках: НОМЕР_2 (валюта 980), залишок грошових коштів на 19 липня 2016 року складав 191 975 грн., НОМЕР_4 (валюта 980) залишок грошових коштів на 19 липня 2016 року складав 471, 76 грн.

13 травня 2016 року позивач звернулася до банку з метою отримати кошти за своїм вкладом, проте, їй було відмовлено у видачі готівки у зв'язку з фінансовими труднощами.

Не отримавши можливості зняти кошти з власного рахунку, позивач 16 травня 2016 року здійснила перерахунок коштів на рахунки своїх рідних та близьких, зокрема, і на рахунок ОСОБА_6.

Процедура ліквідації була розпочата в ПАТ «Фідобанк» відповідно до рішення Національного банку України від 20 травня 2016 року № 8 «Про віднесення ПАТ «ФІДОБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 20 травня 2016 року № 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно даного рішення розпочато процедуру виведення ПАТ «ФІДОБАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 20 травня 2016 року до 19 червня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПУАТ «ФІДОБАНК», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Коваленко О.В. строком на один місяць.

25 травня 2016 року наказом №29 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПУАТ «Фідобанк» зобов'язала здійснити перевірку вкладів фізичних осіб в Банку.

09 червня 2016 року Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб продовжено строки тимчасової адміністрації до 19 липня 2016 року та продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПУАТ «Фідобанк» Коваленка О.В. з 20 червня 2016 року по 19 липня 2016 року.

Правління Національного банку України 18 липня 2016 року прийняло постанову №142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Фідобанк» та прийняло рішення виконавчої дирекції Фонду від 19 липня 2016 року «Про початок ліквідації ПУАТ «Фідобанк».

На офіційному сайті ПАТ «Фідобанк» опубліковано оголошення щодо здійснення виплат вкладникам банку

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось сторонами, ОСОБА_5 неодноразово зверталась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Фідобанк» з питаннями по виплаті грошових коштів та внесення її до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Фідобанк». Підтвердженням таких звернень позивача є листи - відповіді відповідача, а саме листи від: 27 липня 2016 року, 02 серпня 2016 року, 30 листопада 2016 року, 09 лютого 2017 року, 02 червня 2017 року, 07 вересня 2017 року, в яких, окрім загальної інформації про ліквідацію банку, позивачу також повідомлялось про проведення перевірки її рахунків, та про продовження строків здійснення такої перевірки.

Листами від 02 серпня 2016 року №2-3-2-2/203-ПК-ОГ, 27 липня 2016 року №2-3-2-2/49-ПК-ОГ, 09 лютого 2017 року №1-11-1/335-ПК-ОГ, 06 жовтня 2017 року №1-11-1/476-ПК-ОГ/1 Уповноваженою особою повідомлено позивача про перебування банку в процесі ліквідації, про здійснення перевірки рахунку НОМЕР_7 в порядку статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та про направлення заяви про вчинення кримінального правопорушення до СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві.

У свою чергу, позивач, не погоджуючись з невключенням її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, звернулася до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, складання Переліку та загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду регламентовано ч.1 статті 26, ч.ч 1, 2, 3, 5, 6 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; пунктами 3, 4, 5, 6 розділу ІІІ, пунктами 2, 3 та 4 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09 серпня 2012 року.

Відповідно до наведених норм вказана процедура включає наступні етапи: складення протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Обов'язок уповноваженої особи Фонду щодо забезпечення перевірки правочинів (договорів) на предмет виявлення правочинів (договорів), що є нікчемними; підстави для визначення правочинів (договорів) нікчемними; право уповноваженої особи Фонду повідомляти сторони за договорами про нікчемність договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів встановлено частинами 2 і 3 статті 38 та п. 4 ч.2 статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Так, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

У разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни.

Згідно п. 4 ч. 2 Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 травня 2016 року №826 до прийняття рішення про виявлення факту нікчемності правочину (договору) Уповноважена особа Фонду може приймати рішення щодо тимчасового обмеження здійснення неплатоспроможним банком операцій, що можуть призвести до зменшення активів банку, втрати майна, збільшення збитків банку, збільшення витрат Фонду тощо, обов'язково повідомивши про таке рішення Фонд. Зазначене рішення може прийматися в межах здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації в банку.

Як зазначалося вище, між позивачем і банком було укладено два договори депозиту: №398255-980/2016 від 21 березня 2016 року на суму 750 000 грн. та №395758-980/2016 від 04 березня 2016 року на суму 1 000 000 грн.

16 травня 2016 року позивачем достроково розірвано договори, після чого здійснено 9 платежів на карткові рахунки в межах банку на користь фізичних осіб: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 з призначенням «поповнення рахунку».

Проведена банківська операція щодо так званого «дроблення» стала підставою для застосування відповідачами до рахунку позивача тимчасового обмеження у здійсненні виплати відшкодування гарантованої суми коштів за вкладом.

Наведене свідчить, що позивач не включений до Переліку вкладників на підставі припущень Уповноваженої особи Фонду, які не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

При цьому, головним аргументом апеляційної скарги відповідача є те, що станом на час розгляду справи рішення про визнання вказаних правочинів нікчемними в порядку статті 38 Закону не приймалося, наразі з вказаного питання проводиться перевірка. Зокрема, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №3359 від 03 серпня 2017 року продовжено строк проведення перевірки правочинів ПАТ «Фідобанк» на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, до 20 січня 2018 року.

Між тим, як з подальшої мотивації апеляційної скарги, так і з дій, що були вчинені відповідачем вбачається, що уповноваженою особою Фонду вже не просто здійснено безпосередню перевірку правочинів, укладених між позивачем та Банком, а й зроблено висновки про їх нікчемність.

Так, за наслідками вказаних дій відповідач звернувся до правоохоронних органів щодо перевірки наявності у діях позивача складу злочину у зв'язку з "дробленням" депозиту, і 29 жовтня 2016 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне розслідування згідно ч. 2 статті 190 КК України.

Постановою слідчого СВ Шевченківського управління поліції ГУ НП в м. Києві від 29 квітня 2017 року вказане кримінальне провадження закрито.

16 серпня 2017 року Шевченківським районним судом м. Києва задоволено скаргу відповідача і вказану постанову слідчого скасовано та відновлено досудове розслідування.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з цілком слушним висновком суду першої інстанції щодо того, що відповідач сформував свою думку відносно укладених позивачем правочинів і міг її оформити у відповідне рішення, чого ним з незрозумілих суду причин зроблено не було.

Разом з тим, за умові відсутності прийнятого відповідно до статті 38 Закону рішення про визнання відповідних правочинів, укладених між фізичною особою і банком нікчемними, у суду, як вірно було зазначено в оскаржуваній постанові, відсутні підстави для надання оцінки посиланням відповідача на нікчемність правочинів.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем не зазначено, які конкретно переваги надано саме позивачу при укладанні такого договору, як і не надано доказів надання цих переваг.

Відповідачем також не надано доказів того, що банк взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.

Отже, обставини щодо наявності визначених п. 7 ч. 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав нікчемності правочину, не знайшли свого підтвердження, відповідач належних та допустимих доказів щодо цього не надав.

При віднесенні правочину до нікчемних за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

В матеріалах справи відсутні вироки чи інші рішення, які б встановлювали певні факти по кримінальному провадженню в межах спірних правовідносин.

За таких обставин покликання відповідача щодо нікчемності договору банківського вкладу є припущенням, яке не доведено належними доказами у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд в оскаржуваному рішенні дійшов правомірного висновку про те, що відповідачем не надано суду доказів того, що договір банківського вкладу (депозиту), описаний вище, є нікчемним в силу п.7 ч.3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ч.2 статті 228 Цивільного кодексу України, а позивач не має права на включення до переліку вкладників ПАТ «Фідобанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, що суперечить приписам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Пунктом 6 р. ІІІ Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

За наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що надання Уповноваженою особою додаткової інформації про вкладника на підставі п. 6 р. ІІІ Положення № 14, є підставою для включення такого вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З врахуванням вказаних положень законодавства відповідач мав включити до відповідного переліку для передачі Фонду і позивача, за власним вкладом, і як спадкоємця за вкладом ОСОБА_6І, оскільки згідно наданих суду документів відносини спадкоємства не оспорюються і підтверджуються наданими суду доказами - свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Крім того, в апеляційній скарзі взагалі не зазначено, які норми права було порушено, обставини справи не встановлено, а докази не досліджено судом першої інстанції.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» Коваленко Олександра Володимировича - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Суддя-доповідач: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.