Справа № 826/14739/16
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 лютого 2018 року № 826/14739/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1
до1) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ЄВРОБАНК» 2) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» Кононця В.В. щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі договору № ДВ-28685/UAN банківського вкладу (депозиту) з Правилами «Вклад на вимогу «Вільний доступ» від 15.06.2016;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» Кононця Вадима Валерійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника ПАТ КБ «ЄВРОБАНК», який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною сумою відшкодування в розмірі 199 000 грн. на підставі договору банківського вкладу (депозиту) № ДВ-28685/UAN з Правилами «Вклад на вимогу «Вільний доступ» від 15.06.2016;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб прийняти та затвердити додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду з належною сумою до відшкодування в розмірі 199 000 грн., на підставі договору банківського вкладу (депозиту) № ДВ-28685/UAN з Правилами «Вклад на вимогу «Вільний доступ» від 15.06.2016.

В обґрунтування позову зазначається, що між позивачем та Банком укладено вищезгаданий договір. Кошти у розмірі 199 000 грн. внесені на рахунок згідно квитанції від 15.06.2016 та, як стверджує позивач, самостійно у касі Банку.

Однак, на підставі рішення Правління НБУ від 17.06.2016 № 73-рш Банк віднесено до категорії неплатоспроможних та виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.06.2016 № 1041 про запровадження у Банку тимчасової адміністрації.

На підставі рішення правління НБУ від 16.08.2016 № 215-рш відкликано банківську ліцензію у Банку та виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16.08.2016 № 1523 про початок процедури ліквідації Банку з 17.08.2018.

Після прибуття з паспортом до банку-агента для отримання суми гарантованого відшкодування позивачу стало відомо, що його не включено до загального реєстру вкладників, які мають право на отримання відшкодування за рахунок Фонду. Позивач звернувся із заявою від 23.08.2016 про включення до реєстру вкладників, які мають право на отримання гарантованої суми відшкодування. Надалі, 31.08.2016 надійшла відповідь від Уповноваженої особи Фонду № 01-242/3465 в якому зазначено, що 10.08.2016 було прийнято рішення про тимчасове обмеження здійснення Банком операцій щодо виплати коштів, а отже, інформація щодо виплати позивачу коштів за рахунок коштів Фонду відсутня у Банку. В контексті наведеного зазначено, що в результаті проведення Комісією перевірки встановлено, що операції по зарахуванню коштів мають ознаки операції, які могли спричинити збільшення гарантованої суми відшкодування, що і зумовило обмеження по рахунку.

Вважаючи такі дії протиправними 26.08.2016, як зазначає позивач, було подано повторну заяву. 07.09.2016 надійшла відповідь, яка є аналогічною першій.

Позивач з такими діями не згоден та по суті зазначає, що він у повній мірі відповідає статусу вкладника банку, а кошти на рахунку - статусу вкладу, а відтак відсутні підстави для обмеження позивача в отриманні суми гарантованого відшкодування. Позивач звертає увагу, що відносини з банком виникли до запровадження тимчасової адміністрації.

Позивач зазначає, наслідком протиправного не включення позивача до загального реєстру вкладників є те, що позивача позбавлено можливості отримати суму відшкодування, яка гарантована йому законом.

З огляду на наведене, позивач просить задовольнити позов.

Уповноважена особа Фонду просила відмовити у задоволенні позову. Крім іншого зазначає, що згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 16.08.2016 № 1523 розпочато процедуру ліквідації Банку з 17.08.2016 до 16.08.2018. Надалі, 19.08.2016 розпочато процедуру виплати сум гарантованого відшкодування. Листом позивача повідомлено, що під час запровадження тимчасової адміністрації було створено комісію щодо перевірки договорів з метою визначення підстав можливого обмеження Уповноваженою особою Фонду здійснення Банком на час тимчасової адміністрації операцій щодо виплати коштів вкладникам. Уповноваженою особою Фонду прийнято рішення на тимчасове обмеження здійснення Банком банківських операцій щодо виплати коштів по рахункам, зокрема позивачу.

Відповідач зазначає, що тимчасова адміністрація запроваджена 17.06.2016, а 17.08.2016 прийнято рішення про ліквідацію Банку, тобто термін проведення перевірки вкладів фізичних осіб на час виникнення спірних правовідносин та звернення позивача до суду не сплинув. Тобто, як зазначає відповідач, процедура ліквідації триває і в разі не підтвердження обставин, які стали підставою для тимчасового обмеження здійснення Банком операцій щодо виплати коштів, позивач міг бути визнаний таким, що має право на отримання відшкодування коштів за вкладом або навпаки дійти висновку про нікчемність договору.

Додатково, у запереченнях від 30.03.2017 Уповноважена особа Фонду підтвердила направлення позивачу повідомлення про нікчемність правочину. Звернута увага, що наказом Уповноваженої особи Фонду від 21.06.2016 № 26 була здійснена перевірка правочинів, за результатами якої прийнято рішення у формі акту № 22 від 12.12.2016, яке позивачем не оскаржувалось. В Акті, крім іншого, йдеться про оформлення зняття готівки у касі юридичною особою, та її одночасне, упродовж декількох секунд, оформлення як внесення готівки фізичними особами через касу банку на свої рахунки. Наказом від 12.12.2016 № 237-ОД віднесено до нікчемних низку правочинів, у т.ч. позивача. На підтвердження повідомлення позивача надано докази направлення поштового відправлення (а.с. 153-158) та вручення (а.с. 159).

Крім того, відповідач звертає увагу на постанову правління НБУ від 15.06.2016 № 70-рш/БТ про віднесення Банку до категорії проблемних та заборону на проведення операцій, які призводили до збільшення суми відшкодування за рахунок Фонду. Відповідач зазначає, що вказана постанова Правління НБУ від 15.06.2016 № 70-рш/БТ про віднесення Банку до категорії проблемних, доведена до відома правління Банку 15.06.2016, що встановлено у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2017 у справі № 826/184/17.

Відповідач наголошує, що правочин вчинений в період дії заборони регулятора та призводив до безпідставного збільшення витрат Фонду.

Відповідач зазначає, що його позиція відповідає правовій позиції Вищого адміністративного суду України, викладеній в ухвалі від 28.01.2016 № К/800/40534/16.

Фонд гарантування вкладі просив відмовити у задоволенні позову. Зазначається, що дії Уповноваженої особи Фонду щодо перевірки правочинів відповідають вимогам законодавства. У свою чергу Фонд наполягає на передчасності заявлення вимог до нього, оскільки він не отримував від Уповноваженої особи відомостей щодо виплати позивачу гарантованої суми відшкодування.

Ухвалою судді Мазур А.С. від 17.11.2016 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судовий розгляд.

На підставі розпорядження про повторний автоматичний розподіл від 10.10.2017 №5313 та відповідно до пункту 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу, справу передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіну О.А.

Відповідно до ухвали від 17.10.2017 справу прийнято до провадження судді Кармазіна О.А. та призначено справу до розгляду по суті на 01.11.2017, проведення якого було відкладено у зв'язку з неявкою позивача на 28.11.2017. У судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція КАС України, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Враховуючи наведене, справа розглянута з урахуванням положень пункту 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 250 КАС України в порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, враховуючи пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Так, учасниками справи визнається та не заперечується факт укладання позивачем вищезгаданого договору, надходження коштів, вчинення вищенаведений дій та прийняття рішень Уповноваженою особою Фонду.

Як вже зазначалося, 15.06.2016 на рахунок позивача надійшли грошові кошти у розмірі 199 000 грн.

Цього ж дня Рішенням правління НБУ №70-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ЄВРОБАНК» до категорії проблемних» ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» віднесений до категорії проблемних та встановлені обмеження в його діяльності.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 17.06.2016 №73-рш «Про віднесення Публічного акціонерного товариства Комерційний банку «ЄВРОБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.06.2016 №1041 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 16.08.2016 №215-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ЄВРОБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 16.08.2016 №1523 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» з 17.08.2016 до 16.08.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ КБ «ЄВРОБАНК», визначені зокрема ст..37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кононцю Вадиму Валерійовичу з 17.08.2016 до 16.08.2018 включно.

19.08.2016 розпочато процедуру виплати вкладникам гарантованих сум відшкодування банком-агентом АТ «Таскомбанк».

Під час запровадження тимчасової адміністрації на підставі статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та у відповідності до Методичних рекомендацій в ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» було створено комісію щодо перевірки договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку з метою визначення підстав можливого обмеження Уповноваженою особою Фонду здійснення банком на час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплати коштів вкладникам.

10.08.2016 Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» прийнято рішення на тимчасове обмеження здійснення ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» банківських операцій щодо виплати коштів по рахунках, зокрема позивачу (а.с. 17).

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, як вже зазначалось вище, регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» №4452-VI.

Частиною першою статті 3 Закону України від 23.02.12 р. № 4452- VI (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 4452-УІ) встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Управління поточною діяльністю Фонду здійснює виконавча дирекція Фонду (частина перша статті 11 Закону № 4452-).

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені в статті 12 Закону № 4452-. Зокрема, відповідно до пунктів 2, 4 частини третьої цієї статті виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Відповідно до статті 26 Закону № 4452-Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник - це фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката ( п.4 ч.1 ст. 2 Закону № 4452- VI).

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом (ч.1 ст.26 Закону № 4452- VI).

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч.2 ст.26 Закону № 4452- VI).

Згідно статті 27 Закону № 4452-уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно частини 1 ст.28 Закону № 4452- VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Повноваження уповноваженої особи Фонду визначені в статті 37 Закону № 4452-.

Так, Уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій тощо.

Відповідно до статті 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Порядком виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.05.2016 №826 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.06.2016 року за № 863/28993 (далі - Порядок), передбачено, що до прийняття рішення про виявлення факту нікчемності правочину (договору) Уповноважена особа Фонду може приймати рішення щодо тимчасового обмеження здійснення неплатоспроможним банком операцій, що можуть призвести до зменшення активів банку, втрати майна, збільшення збитків банку, збільшення витрат Фонду тощо, обов'язково повідомивши про таке рішення Фонд. Зазначене рішення може прийматися в межах здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації в банку.

Перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку.

У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.

Відповідно до частини п'ятої розділу II Порядку обов'язково підлягають перевірці правочини (договори), вчинені (укладені) після прийняття постанови Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних та/або запровадження обмежень, які відповідають одному з таких критеріїв: вчинені (укладені) в порушення обмежень, встановлених Національним банком України; вчинені (укладені) шляхом перерахування коштів з рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб; вчинені (укладені) на користь третьої особи; призначенням платежу за якими було надання фінансової допомоги, повернення фінансової допомоги, надання позики, повернення позики, дарування, виконання угоди про поділ майна. Про всі випадки виявлення операцій з таким призначенням платежу Уповноважена особа Фонду повідомляє контролюючі органи не пізніше десяти робочих днів з дня виявлення таких операцій; вчинені (укладені) без фактичного внесення/отримання готівкових грошових коштів через касу банку; вчинені (укладені) без очевидної законної мети або за відсутності очевидного економічного сенсу.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-УІ вкладом є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Керуючись ст. ст. 7, 15 ЗУ «Про Національний банк України», ст. ст. 66, 67, 73, 75 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», та вимогами глави 12 «Положення про застосування Національним банком України заходів впливу», затвердженого Постановою Правління Національного банку України №346 від 17.08.2012 року, Рішенням Правління НБУ, від 15 червня 2016 року, №70-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ЄВРОБАНК» до категорії проблемних» - ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» був віднесений до категорії проблемних.

Вказане рішення доведено до відома Банку 15.06.2016, що крім іншого, підтверджується і витягом із Журналу реєстрації вхідної кореспонденції. Відповідно до відмітки про виконання визначено Кобзева О.М. (Голова Правління ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» відповідно до рішення Комісії Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків від 08.06.2012 №412).

Відповідно до п. 12.3 Глави 12 (Віднесення банку (філії іноземного банку) до категорії проблемних) «Положення про застосування Національним банком України заходів впливу» рішення Правління Національного банку про віднесення банку (філії іноземного банку) до категорії проблемних має містити, зокрема: обмеження у діяльності банку (філії іноземного банку) (за потреби).

Названі обмеження у діяльності банку були передбачені у абз. 13 ч. 2 Рішенням Правління НБУ, від 15.06.2016, №70-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ЄВРОБАНК» до категорії проблемних».

Зокрема, не допускалось проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Іншими словами будь-які операції, у тому числі за договорами Банківського рахунку, які були здійсненні 15.06.2016, і які призводили до збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб є нікчемними.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28 січня 2016 року № К/800/40534/15.

На підставі вище зазначеного, суд констатує, що позивач здійснив операцію за рахунком саме 15.06.2016, а відтак вказана операція підпадає під обмеження у діяльності банку, які встановлені відповідно до п. 12.3 Глави 12 (Віднесення банку (філії іноземного банку) до категорії проблемних) «Положення про застосування Національним банком України заходів впливу» та передбачені абз. 13 ч. 2 Рішенням Правління НБУ, від 15.06.2016, №70-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ЄВРОБАНК» до категорії проблемних».

Водночас слід зазначити, що вищезгаданим актом перевірки комісії було встановлено, що 15.06.2016 оформлено надходження на рахунок позивача 199 000,00 грн., операція проведена о 21:03:32, тобто у позаробочий час та, відповідно, після отримання постанови НБУ - у період дії заборон, введених регулятором, що свідчить про надання позивачу переваг перед іншими вкладниками та призводило до штучного виникнення зобов'язань Фонду з виплати гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду.

При цьому, слід зазначити, що одночасно, з проміжком близько 1-2 хвилини, були оформлені операції із зняття готівки від ТОВ «АГРОМАШТОРГ» у сумі 1 422 200 грн. (на відрядження) (а.с. 175) та оформлено внесення готівки на рахунки п'яти фізичних осіб, у т.ч. позивача, відносно чого відповідачем надано відповідні відомості. Між тим, у матеріалах справи відсутні документально підтверджені відомості щодо фактичної наявності у касі банку такого обсягу готівки, її фактичної видачі та одночасного прийняття протягом 1-2 хвилин, що додатково вказує на створення штучних умов для безпідставного збільшення зобов'язань Фонду щодо виплати гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними у разі здійснення банком, віднесеного до категорії проблемного, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Вчинення спірних операцій відбулося з порушенням законодавства, зокрема п. 12.3 Глави 12 (Віднесення банку (філії іноземного банку) до категорії проблемних) «Положення про застосування Національним банком України заходів впливу». Відповідно до п. 12.3 Глави 12 (Віднесення банку (філії іноземного банку) до категорії проблемних) «Положення про застосування Національним банком України заходів впливу» рішення Правління Національного банку про віднесення банку (філії іноземного банку) до категорії проблемних має містити, зокрема: обмеження у діяльності банку (філії іноземного банку) (за потреби).

Вищеназвані обмеження встановлені абз. 13 ч. 2 вищезгаданого Рішення Правління НБУ від 15 червня 2016 року №70-рш/БТ.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене у сукупності, суд приходить до висновку, що Уповноваженою особою Фонду не допущено порушень прав позивача та вимог законодавства України при вирішенні питань, пов'язаних із операцією зарахування коштів на рахунок позивача, а вжиті обмеження та вчинені відносно позивача дії та прийняті рішення, є такими, що прийняті на підставі вищезгаданих вимог законодавства України та в рамках обмежень, встановлених регулятором відносно діяльності Банку. Позивачем не спростовано наведені висновки суду та не доведено зворотне.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями статтями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, ст. ст. 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України..

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.А. Кармазін