Справа № 815/6143/17
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6143/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року Одеський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В.,

секретаря судового засідання - Маковейчук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Велайс» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС в Одеській області № 1973 від 07.06.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.06.2017 до ТОВ «Велайс» прибули посадові особи ГУ ДФС в Одеській області та надали наказ Головного управління ДФС в Одеській області № 1973 від 07.06.2017, яким призначена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Велайс» з 23.06.2017 за період з 25.12.2015 по 31.12.2016. На думку позивача, вищезазначений наказ є неправомірним, оскільки всупереч п.77.1 ст.77 ПК України відповідач не опублікував на офіційному веб-сайті інформацію про те, що ТОВ «Велайс» включено до плану графіку на другий квартал 2017 року. Крім того, позивач вважає, що Товариство безпідставно включено до плану-графіку проведення перевірок, оскільки не підпадає під критерії, визначені п.5 розділу ІІІ Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків. Також послався на недотримання посадовими особами податкового управлінням приписів п.п.1.4.1 наказу ДФС № 22 від 31.07.2014, зокрема не направлення не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку документальної планової перевірки копії відповідного наказу. Зважаючи на порушення своїх законних прав та інтересів, позивач звернувся за судовим захистом.

Ухвалою судді від 04.12.2017 відкрито провадження у справі, здійснено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 18.12.2017 о 10:30.

18.12.2017 розгляд справи відкладений на 15.01.2018 о 10:00 год. для отримання додаткових доказів.

15.01.2018 розгляд справи відкладений на 05.02.2018 о 10:00 год. у звязку із неявкою представників сторін.

05.02.2018 оголошено перерву в судовому засіданні до 07.02.2018 о 11:30 год. для надання відповідачем додаткових доказів.

Представник позивача до суду не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином; згідно заяви вх. № 3048/18 від 02.02.2018, розгляд справи просив здійснити без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на правомірність оскаржуваного наказу.

Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 ПК України та відповідно до плану-графіка на ІІ квартал 2017 року проведення планових виїзних перевірок субєктів господарювання ГУ ДФС в Одеській області 07.06.2017 видано наказ № 1973 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Велайс» за період з 25.12.2015 по 31.12.2016 з 23 червня 2017 року тривалістю 10 робочих днів (а.с.23).

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначений наказ обґрунтованим, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у звязку з наступним.

Відповідно до Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою КМУ від 21.05.2014 N 236, здійснення адміністрування податків і зборів, митних та інших платежів, єдиного внеску в порядку, встановленому законом, та забезпечення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою їх нарахування та сплати до бюджету і відповідних позабюджетних фондів покладено на ДФС.

Згідно з п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Відповідно до п.77.1 ст.77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Згідно з п.77.4 ст.77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Встановлені главою 8 розділу II Податкового кодексу України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених статтями 75 - 81 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб'єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

З цією метою нормативно обмежено перелік підстав для проведення перевірок платників податків контролюючими органами, а також визначено умови проведення відповідних перевірок та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до їх проведення.

Так, ДФС України листом від 04.04.2017 № 8293/7/99-99-14-03-01-17 доведено до відома Головних управлінь ДФС України в областях, м. Києві, Офіс великих платників податків ДФС України, Управління аудиту, що план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на ІІ квартал 2017 року, який сформовано згідно вимог наказу Міністерства фінансів України від 02.06.2015 № 524 «Про затвердження Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків» (у редакції наказу від 04.08.2016 № 723), затверджено в.о. Голови ДФС України ОСОБА_1 31.03.2017.

Згідно плану-графіку проведення документальних перевірок, в ІІ кварталі 2017 року запланована документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Велайс», , за період з 25.12.2015 по 31.12.2016, група плану найбільші контрагенти, через які здійснюються товарно-грошові операції (включаючи посередницькі структури, експортерів, імпортерів, філії, інших субєктів господарювання і юридичних осіб); категорія підприємств малі; місяць початку проведення 6.

При цьому слід зазначити, що включення ТОВ «Велайс» до плану-графіку перевірок в ІІ кварталі 2017 року відбулося в першу чергу за ініціативою ДФС України, а не його територіальним підрозділом ГУ ДФС в Одеській області, до якого звернуті позовні вимоги в даному адміністративному позові, яким у дійсності виконано суто формальну вимогу згідно з п.77.4 ст.77 ПК України.

Вирішуючи спір, суд враховує, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» № 1797-VIII внесено зміни Податкового кодексу України, зокрема пункт 77.1 доповнено абзацом другим такого змісту: "План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки".

Саме на вищеозначену норму представник ТОВ «Велайс» посилається як на підставу для задоволення позовних вимог, оскільки за позицією позивача податковим органом не було дотримано вимоги означеної норми, так як не оприлюднено на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади Плану-графіку документальних планових перевірок на поточний рік у відведений строк.

Втім, поза увагою позивача залишено, що пунктом 1 розділу ІІ «Перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» визначено, що цей Закон набирає чинності з 1 січня 2017 року, крім: абзацу другого підпункту 10 пункту 4 розділу I (щодо підпункту 14.1.56 1 пункту 14.1 статті 14), пункту 5 розділу I (щодо підпункту 16.1.14 пункту 16.1 статті 16), абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 6 розділу I (щодо підпунктів 17.1.13, 17.1.14 пункту 17.1 статті 17), абзацу другого підпункту 4 пункту 7 розділу I (щодо підпункту 19 1.1.27 пункту 19 1.1 статті 19), абзацу другого підпункту 1 пункту 9 розділу I (щодо підпункту 21.1.9 пункту 21.1 статті 21), пункту 13 розділу I (щодо статті 42), абзаців сорок четвертого - п'ятдесят п'ятого пункту 14 розділу I (щодо пунктів 42 1.5 - 42 1.11 статті 42 1), пункту 17 розділу I (щодо пункту 45.3 статті 45), підпункту 3 пункту 20 розділу I (щодо пункту 49.17 статті 49), які набирають чинності з першого числа місяця, наступного за місяцем впровадження у роботу програмного забезпечення електронного кабінету, але не пізніше 1 січня 2018 року; підпункту 2 пункту 27 (щодо пункту 61.3 статті 61), підпункту 3 пункту 43 (щодо пункту 78.3 статті 78), пункту 132 (щодо пункту 344.1 статті 344), пункту 133 розділу I (щодо виключення розділу XVIII 2) - з дня набрання чинності законом, який визначає правові основи організації та діяльності центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов'язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об'єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та інших осіб, з якими цей орган взаємодіє; пункту 22 розділу I (зміни до статей 52 і 53 щодо податкових консультацій) - з 1 квітня 2017 року; підпункту 4 (зміни до пункту 201.10 статті 201 в частині зупинення реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних) і підпункту 5 пункту 94 розділу I (щодо доповнення пунктом 201.16 статті 201), які набирають чинності з 1 квітня 2017 року; абзацу двадцять другого підпункту 4 пункту 94 розділу I (щодо виключення абзацу двадцять третього пункту 201.10 статті 201), який набирає чинності з 1 липня 2017 року; пункту 110 розділу I (щодо змін до статті 255), який набирає чинності з 1 січня 2018 року.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, визначений абз.2 п.71.1 ст.71 ПК України обовязок контролюючого органу оприлюднювати відповідний план-графік на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки на момент видання оскаржуваного наказу законодавством не передбачався, та, відповідно, відповідачем при прийнятті спірного наказу не порушувався.

Крім того, не заслуговують на увагу посилання позивача на безпідставність включення ТОВ «Велайс» до плану-графіку через невідповідність критеріям п.5 розд. ІІІ Порядку формування плану-графіка проведення документальних перевірок платників податків.

Так, статтею 77 Податкового кодексу запроваджено ризикоорієнтований підхід до діяльності платників податків та здійснення їх планування до перевірок.

З метою удосконалення системи податкового контролю шляхом забезпечення прозорості ризикоорієнтовної системи складання плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, а також можливості здійснення суб'єктами господарювання самостійного оцінювання відповідності власної діяльності вимогам та прийнятим нормам прийнято наказ Мінфіну від 02.06.2015 N 524 «Про затвердження Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків».

Всього затверджено 42 критерії ризиків несплати податків, в тому числі високого ступеня - 13 ризиків, середнього ступеня - 19 ризиків. Ризики несплати податків викладено за градацією значущості з відсотковим значенням показників.

Першочерговими для включення до плану-графіка є платники податків, які мають найбільшу кількість ризиків несплати податків та максимальні розрахункові втрати бюджету.

Таким чином, покладений в основу позову вищезазначений аргумент, який зводиться до того, що позивач відноситься до субєктів господарювання з незначним ступенем ризику, є неспроможним.

Крім того, посилання позивача на те, що ним всупереч наказу ДФС України № 22 від 31.07.2014 завчасно не отримувалося повідомлення до початку проведення перевірки взагалі не має жодного відношення до обставин прийнятті оскаржуваного наказу, а тому залишається судом без уваги. При цьому згідно наданих представником відповідача доказів, копію оскаржуваного наказу позивачу було направлено 09.06.2017 та вручено уповноваженій особі 27.06.2017 (а.с. 44), що свідчить про намір позивача вдаватися до широкого спектру маніпулювань та зловживань, заснований на запереченні фактичних обставин, з метою домогтися в штучний спосіб задоволення завідомо необґрунтованого позову.

На підставі встановлених фактів, суд приходить до висновку про те, що при винесенні спірного наказу відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України,з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, та без порушень прав та інтересів позивачу, у звязку із чим адміністративний позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Велайс» (65005, м. Одеса, пл. Михайлівська, 1; ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 12 лютого 2018 року.

Суддя І.В. Завальнюк

.