Справа № 820/24/18
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

06.02.2018р. справа № 820/24/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту реєстрації Харківської міської ради про (з урахуванням уточнення вимог) 1) скасування реєстраційної дії (рішення) реєстратора Харківського міського управління юстиції Молчанової Ольги Миколаївни від 05.02.2014 р. №1159786 "Включення відомостей про фізичну особу-підприємця з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію вважається недійсним", вчинену в межах запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадської формувань (реєстраційної справи) №2 159786 (дата реєстрації 28.10.1993 р., дата запису 05.02.2014 р.); 2) скасування реєстраційної дії (рішення) реєстратора Харківського міського управління юстиції Гуліус Оксани Миколаївни від 21.08.2015 р. №1159786 "Включення відомостей про фізичну особу-підприємця", вчинену в межах запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (реєстраційної справи) №0159786 (дата реєстрації 28.10.1993 р., дата запису 05.02.2014 р.); 3) скасування реєстраційної дії (рішення) реєстратора Харківського міського управління юстиції Гуліус Оксани Миколаївни від 21.08.2015 р. №1159786 "Державна реєстрація змін до відомостей про фізичну особі-підприємця", вчинену в межах запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (реєстраційної справи) №2 159786 (дата реєстрації 28.10.1993 р., дата запису 05.02.2014 р.), -

встановив:

Рішення про відкриття провадження у справі було прийнято 03.01.2018 р. Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті може бути розпочатий з 02.02.2018 р.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що заявник не подавав особисто документів (та не уповноважував на це інших осіб) для проведення державної реєстрації ФОП, такого наміру не мав, спірні реєстраційні дії були насправді вчинені відносно іншого громадянина з ідентичним написанням прізвища, ім'я, по-батькові, але спричинили виникнення у заявника статусу ФОП ще з 1993 року.

Відповідач, Департамент державної реєстрації Харківської міської ради, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що всі спірні реєстраційні дії відбувались за зверненням уповноваженої заявником особи - гр. ОСОБА_4.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань саме відносно позивача наявні відомості про проведення державної реєстрації ФОП 28.10.1993 р., запис №0159786 від 05.02.2014 р. з приводу "Включення відомостей про фізичну особу-підприємця з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію вважається недійсним", запис №1159786 від 21.08.2015 р. з приводу "Включення відомостей про фізичну особу-підприємця", запис №3159786 від 21.08.2015 р. з приводу "Державна реєстрація змін до відомостей про фізичну особі-підприємця".

Звертаючись до суду та стверджуючи про незаконність перелічених вище записів державного реєстратора, позивач посилається на приписи Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та наводить при цьому інші номери реєстраційних записів.

Суд відхиляє даний довід позивача як необґрунтований, позаяк на момент вчинення спірних реєстраційних дій (2014 - 2015 роки) положення названого акту законодавства не діяли.

За таких обставин, суд доходить висновку, що наведені позивачем доводи невідповідності закону дій державного реєстратора не знайшли підтвердження у ході судового розгляду.

Водночас з цим, беручи до уваги приписи ч. 1 ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України, суд незважаючи на необґрунтованість доводів позивача вважає за можливе перевірити спірні дії на відповідність нормам актів законодавства, котрі були чинними на момент їх вчинення.

Так, вирішуючи спір, суд зазначає, що станом на 05.02.2014 р. та 21.08.2015 р. правовідносини з приводу державної реєстрації громадян як фізичних осіб-підприємців унормовувались приписами Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Лише з 01.01.2016 р. згадані правовідносини почали регулюватись нормами Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", але оскільки спірні правовідносини склались до набрання чинності згаданим актом законодавства, то суд змушений повторити, що доводи позивача із посиланням на цей закон є неспроможними.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що позивач, ОСОБА_1, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Отже, станом на дату прийняття виконавчим комітетом Київської районної ради народних депутатів розпорядження №3204 від 05.10.1993 р. про державну реєстрацію підприємця позивач у розумінні ст.ст. 11, 14 Цивільного кодексу УРСР мав правовий статус малолітньої особи.

Відтак, у силу приписів ст. 2 Закону України "Про підприємництво" позивач за жодних обставин не міг бути зареєстрованим у 1993 році як суб'єкт господарювання - підприємець (фізична особа-підприємець).

Таким чином, розпорядження виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів №3204 від 05.10.1993 р. не мало і об'єктивно не могло мати жодного стосунку до позивача.

Вказані обставини підлягали врахуванню при вчиненні реєстраційних дій 05.02.2014 р. та 21.08.2015 р., проте залишились поза увагою державного реєстратора.

Оскільки відповідачем усупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів вчинення спірних дій на виконання дійсної внутрішньої волі саме позивача, то суд відхиляє доводи владного суб'єкта проти заявлених вимог як недоведені.

При цьому, суд звертає також увагу і на явну та однозначну юридичну неспроможність наведених владним суб'єктом доводів, адже у разі вчинення спірних реєстраційних дій на виконання звернення уповноваженої позивачем особи на підставі довіреності (на чому наполягає владний суб'єкт) мала б відбутись процедура реєстрації нового суб'єкта права зі статусом ФОП, а не вчинення дій відносно ФОП, існуючої з 1993 року.

З огляду на викладене, звернення будь-якої особи та подача цією особою будь-яких документів не створювали для державного реєстратора правових підстав для вчинення стосовно позивача реєстраційних дій як відносно суб'єкта права - ФОП, існуючого з 1993 року.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб'єкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України.

Натомість факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах у галузі державної реєстрації суб'єктів господарювання знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, а тому суд, керуючись приписами ч. 2 ст. 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і скасувати реєстраційні дії, оформлені записом №0159786 від 05.02.2014 р. та записом №3159786 від 21.08.2015 р.

У свою чергу, факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах зазначеними ним у позові реєстраційними діями, оформленими записами №1159786 та №1159786 не підтвердився у ході судового розгляду, що зумовлює залишення позову без задоволення у цій частині вимог.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Скасувати реєстраційну дію, оформлену записом №0159786 від 05.02.2014 р. з приводу "Включення відомостей про фізичну особу-підприємця з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію вважається недійсним".

Скасувати реєстраційну дію, оформлену записом №1159786 від 21.08.2015 р. з приводу "Включення відомостей про фізичну особу-підприємця".

Скасувати реєстраційну дію, оформлену записом №3159786 від 21.08.2015 р. з приводу "Державна реєстрація змін до відомостей про фізичну особі-підприємця".

У решті вимог позов залишити без задоволення.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Роз'яснити, що скарга може бути подана у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України.

Суддя Сліденко А.В.