Справа № 462/5792/17
Суддя: Палюх Н. М.
Дата ухвалення: 2018-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 462/5792/17
Провадження № 2-а/462/60/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Андрушко Я.С.

з участю позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

Позивач 06.12.2017р. звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 428639 від 27.11.2017р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення щодо нього у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27.11.2017р. інспектором взводу №1 батальйону №2 УПП у м.Львові ДПП лейтенантом поліції Каторгіною Ю.І. винесено постанову серії БР №428639, згідно якої його визнано винним за ч.1 ст.122 КУпАП та оштрафовано на 255 грн., так як він о 11.10 год. 27.11.2017р. на перехресті вул.Чернівецька-пл.Двірцева у м.Львові, керуючи автомобілем «MERCEDES-BENZ VITO» д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п.15.9 ґ ПДР України. Однак, зупинки на перехресті він не здійснював, а лише надавав перевагу в русі автомобілю, який здійснював рух по колу та мав перевагу в русі, після чого був неправомірно зупинений працівника патрульної поліції. В подальшому інспектором патрульної поліції без жодних доказів та з порушення вимог ст.ст. 252, 280 КАС України було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки вказана постанова ґрунтувалася не на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, а на припущеннях інспектора патрульної поліції.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, покликаючись на мотиви такого та зазначив, що о 11.10 год. 27.11.2017р. він під'їхав до перехрестя вул.Чернівецька-пл.Двірцева у м.Львові на автомобілі «MERCEDES-BENZ VITO» д.н.з. НОМЕР_1, і не виїжджаючи на таке, зупинився, щоб надати перевагу в русі іншим автомобілям, які здійснювали рух по колу та мали перевагу в русі. В подальшому був зупинений працівника патрульної поліції. Відтак, вважає, що він не порушував Правил дорожнього руху України, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з'явився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи і суд вважає за можливе, розглядати справу без його участі.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як встановлено судом, відносно позивача 27.11.2017р. винесено постановупро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 428639, за якою ОСОБА_4. о 11.10 год. 27.11.2017р. на перехресті вул.Чернівецька-пл.Двірцева у м.Львові, керуючи автомобілем «MERCEDES-BENZ VITO» д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п.15.9 ґ ПДР України, чому ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу 255 грн. /а.с.5/.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 27.11.2017р. щодо ОСОБА_4 винесла інспектор взводу №1 батальйону №2 УПП у м.Львові ДПП лейтенант поліції Каторгіна Юлія Ігорівна.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001р., перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.

Відповідно до вимог п.15.9 ґ Правил дорожнього руху України, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещеної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Як вбачається із оскаржуваної постанови інспектором патрульної поліції, при винесенні такої не було наведено доказів, на яких ґрунтується її висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та не зазначено мотивів відхилення доводів позивача, на які він посилається як на підставу, що не порушував правил дорожнього руху, яке стосується зупинки на перехресті.

Крім того, відповідачем не було надано до суду жодних матеріалів фото- чи відео зйомки вчиненого правопорушення або інших доказів, якими суб'єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

За наведеного, суд приймає до уваги пояснення позивача, який в судовому засіданні ствердив, щовін не порушував вимоги п.15.9 ґ Правил дорожнього руху України, так як о 11.10 год. 27.11.2017р. він під'їхав до перехрестя вул.Чернівецька-пл.Двірцева у м.Львові на автомобілі «MERCEDES-BENZ VITO» д.н.з. НОМЕР_1, і не виїжджаючи на таке, зупинився, щоб надати перевагу в русі іншим автомобілям, які здійснювали рух по колу та мали перевагу в русі.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази. На яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в ціому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або вразування кожного доказу ( групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що судом не здобуто, а представником відповідача не представлено належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4. порушив вимоги п.15.9 ґ ПДР України, суд вважає, що постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №428639 від 27.11.2017р. про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП слід скасувати.

Крім того, суд вважає, що в задоволенні позову в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за правилами ст.247 КУпАП слід відмовити, оскільки суд не може втручатись у дискреційні повноваження органу державної влади при вирішені справ про адміністративні правопорушення, а лише констатує факт наявності порушень прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, що є належним способом захисту прав особи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 77, 90 КАС України і ст.ст.122, 222 КУпАП, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 428639 від 27.11.2017р. про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: