Справа № 804/7881/17
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2018 року Справа № 804/7881/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
позивача відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжирінгова компанія "ЕКОТЕРМ" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
Ухвалою суду від 30 листопада 2017 року адміністративний позов залишено без руху із наданням строку на усунення недоліків позовної заяви до 18 грудня 2017 року.
18 грудня 2017 року на виконання вимог суду представником позивача надано платіжне доручення №1482 від 5 грудня 2017 року на суму 4637,21 грн., у зв'язку із чим ухвалою від 26 грудня 2017 року відкрито загальне провадження у справі та призначено її до розгляду у попередньому засіданні на 23 січня 2018 року, витребувано від позивача докази по справі.
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- як вбачається з таблиці 1 акту камеральної перевірки до неї було включено податкову накладну № 1 від 06.07.2017 року реєстраційний номер НОМЕР_1 на суму 332651,36 грн. із зазначенням дати її реєстрації - 30.07.2017 року;
- отже, зазначена податкова накладна не була зареєстрованою і не могла бути включена в податковий період за липень 2017 року відповідно до «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого наказом МФУ від 28.01.2016 року №21;
- крім того, у зв'язку із блокуванням реєстрації податкової накладної №1 від 06.07.2017 року реєстраційний номер НОМЕР_1 на суму 332651,36 грн. і необхідністю зареєструвати податкові зобов'язання на цю суму за принципом дроблення було оформлено, подано на реєстрацію і зареєстровано 4 податкових накладних;
- отже, є очевидним, що загальна сума оподаткування за цими 4-ма податковими накладними як раз і складає суму 332651,36 грн., а дублювання цієї суми ще раз одним платежем призведе до подвійного оподаткування одного й того ж зобов'язання;
- таким чином, платником податків не було допущено порушення податкового законодавства, а тому податкове повідомлення рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню;
- слід також зауважити, що співставлення даних податкової звітності з бази автоматизованого контролю, як етапу контроль-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку;
Відповідач надав відзив на позов, в якому проти позову заперечив повністю наступним (а.с.57-58):
- відповідно до статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або б) дата відвантаження товарів.
- на дату виникнення податкових зобовязань згідно пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений термін;
- реєстрація податкових накладних розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому складені;
- якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин;
- тобто, виходячи з положень статей 44, 187, 201 Податкового кодексу України складання податкової накладної є наслідком виникнення податкових зобовязань та відповідно здійснення господарської операції, яка оподатковується ПДВ;
- в межах чинного законодавства позивачем на підставі операції, яка відбула із контрагентом ТОВ ВКП «Проммонтаж-реконструкція» було складено та направлено реєстрацію в ЄРПН податкову накладну №1 від 06.07.2017 року;
- реєстрація податкової накладної №1 від 06.07.2017 року була зупинена Системою моніторингу критеріїв оцінки ризиків, як зазначено в квитанції №1;
- при цьому, пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обовязку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період;
- отже, незважаючи на прийняття комісією ДФС України рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 06.07.2017 року, TOB «ІК «Екотерм» було зобовязано, відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, включити суму грошових зобовязань за такою накладною до податкової декларації за звітний (податковий) період, в даному випадку - липень 2017 року;
- однак, позивач на власний розсуд, ігноруючи вимоги чинного податкового законодавства, склав та відправив на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні від 06.07.2017 року №5, №6, №7 та №8, при цьому жодних операцій, які могли б бути підставою для виписування даних податкових накладних 06.07.2017 року не відбулось, лише операція, яка слугувала підставою для виписування податкової накладної №1;
- тобто, позивач власноруч, вчинив дії, що у подальшому впливають на неправомірне дублювання сум податкового кредиту, які внаслідок таких дій отримає контрагент позивача, про це також свідчить, звернення позивача до ДФС України із скаргою в адміністративному порядку на рішення комісії ДФС України, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №1 від 06.07.2017 року;
- систематичний аналіз вищезазначених правових норм, дає змогу дійти висновку про те, що суми ПДВ в податкових накладних, реєстрація яких зупинена та в податкових накладних, в реєстрації яких відмолено, підлягають включенню до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період, оскільки подальші дії платників податків щодо їх розблокування можуть привести до реєстрації в ЄРПН таких податкових накладних;
- отже, адміністративний позов ТОВ «ІК «Екотерм» є необґрунтованим.
Позивачем надано відповідь на відзив, згідно якої:
- як вбачається зі змісту відзиву, відповідач визнає встановленим той факт, що податкові накладні від 06.07.2017 року за №5, №6, №7 та №8 з господарської операції на загальну суму коштів 1995908,15 грн., в тому числі ПДВ 332651, 36 грн., були складені позивачем, відправлені на реєстрацію, зареєстровані в ЄРПН і включені до податкової декларації за липень 2017 року лише внаслідок того, що реєстрація податкової накладної №1 від 06.07.2017 року з господарської операції на суму коштів 1995908,15 грн., в тому числі ПДВ 332651, 36 грн. була зупинена;
- отже, є очевидним, що позивач виконав свій обов'язок, передбачений пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України, та включив до податкової декларації за липень 2017 року суму грошових зобов'язань з реальної господарської операції;
- позивач не порушив вимоги пункту 201 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки фактично включив таку ж суму податку на додану вартість, як і вказану в податковій накладній №1 від 06.07.2017 року (реєстрація якої була зупинена), до податкових зобов'язань з ПДВ за липень 2017 року в розмірі 332651,36 грн.;
- лише після отримання квитанції від 13.11.2017 року про те, що податкова накладна №1 від 06.07.2017 року зареєстрована в ЄРПН, позивач склав та направив на реєстрацію розрахунки коригування кількісних і вартісних показників від 10.11.2017 року до податкових накладних №5, № 6, № 7, № 8 від 06.07.2017 року;
- отже, фактично сума ПДВ в розмірі 332651,36 грн. була включена до податкової декларації з ПДВ за липень 2017 року, а подальша реєстрація податкової накладної №1 від 06.07.2017 року в листопаді 2017 року не потягла за собою дублювання сум податкового кредиту, оскільки позивач 10.11.2017 року подав на реєстрацію Розрахунки коригування кількісних і вартісних показників року до податкових накладних №5, № 6, № 7, № 8 від 06.07.2017 року та 13.11.2017 року отримав квитанції з ЄРПН про їх реєстрацію;
- таким чином, позивачем фактично не було допущено заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість за липень 2017 року в сумі 332651,36 грн.
У доповненні до відповіді на відзив позивач зазначив:
- загальна номенклатура товару в податковій накладній від 06.07.2017 року №1 та загальна номенклатура товару в податкових накладних №5, № 6, № 7, № 8 від 06.07.2017 року повністю співпадають;
- загальна сума коштів, що підлягає сплаті, з урахуванням податку на додану вартість, у податковій накладній від 06.07.2017 року №1 (1995908,15 грн., в тому числі ПДВ 332651,36 грн.) відповідає загальній сумі коштів, з урахуванням податку на додану вартість, в податкових накладних №5, № 6, № 7, № 8 від 06.07.2017 року (1995908,15 грн. в томі числі ПДВ 332651,36 грн.);
- за таких обставин є доведеним позивачем факт відсутності реального здійснення господарських операцій та безпідставності складання та реєстрації податкових накладних від 06.07.2017 року №5, № 6, № 7, № 8;
- також є доведеним позивачем факт відсутності заниження ним податкових зобов'язань за липень 2017 року;
- наведене вище спростовує твердження відповідача про те, що позивач занизив податкові зобов'язання за липень 2017 року;
- відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання суті над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх суті, а не лише з урахуванням юридичної форми. Таким чином, господарська операція, яка не відбулася, не може бути об'єктом оподаткування.
В судовому засіданні представником відповідача надані усні заперечення, які ґрунтуються на попередньо обраній правовій позицій контролюючого органу.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Екотерм» з 01.12.2014 року є платником податку на додану вартість (а.с. 9).
06.07.2017 року платником податків складено податкову накладну №1, з метою оформлення операції постачання ТОВ ВКП «Проммонтаж-Реконструкція» товарів на загальну суму 1995908,15 грн., у тому числі ПДВ в розмірі 332651,36 грн. (а.с.115-118).
Згідно квитанції від 30.07.2017 року, податкову накладну №1 вді 06.07.2017 року прийнято, реєстрація зупинена із зазначенням про виявлення помилки із таким обґрунтуванням: «Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. 3а результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 8421, 8424. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію П» (а.с.119).
25.09.2017 року Комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №182428/39450407, відповідно до підпункту 201.163 пункту 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України, прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних №1 від 06.07.2017 року, з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (а.с.120).
Про прийняте Комісією ДФС України рішення повідомлено платника податків, що підтверджується квитанцією від 25.09.2017 року (а.с.121).
Судом встановлено, поясненнями позивача підтверджено, що у зв'язку із блокуванням реєстрації податкової накладної №1 від 06.07.2017 року реєстраційний номер НОМЕР_1 на суму 332651,36 грн., необхідністю зареєструвати податкові зобов'язання на цю суму за принципом дроблення було оформлено, подано на реєстрацію і зареєстровано 4 податкових накладних, якими оформлено постачання товару постачання ТОВ ВКП «Проммонтаж-Реконструкція», а саме (а.с.124-140):
20 вересня 2017 року головним державним ревізор-інспектором відділу адміністрування податку на додану вартість території обслуговування ДПІ у Соборному районі м. Дніпра управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_6 на підставі підпункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу 1 Податкового кодексу України у порядку підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та статті 76 глави 8 розділу II Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за липень 2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Екотерм».
- в порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України занижено суму податкових зобов'язань липня 2017 року на суму ПДВ 332651 грн. за податковими накладними, зареєстрованими в ЄРПН за липень 2017 року, у зв'язку із чим збільшується сума, що за результатами звітного (податкового) періоду підлягає сплаті платником податку до бюджету на 332651 грн.
Актом перевірки встановлено наступне:
- за результатами перевірки податкової декларації за липень 2017 року встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Екотерм» складені та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні та розрахунки коригування на постачання товарів/послуг контрагентам-покупцям на суми ПДВ 1075348,75 грн., тобто на суму податкових зобов'язань за податковими накладними липня 2017 року, зареєстрованими в ЄРПН;
- таким чином, товариство в порушення занижено податкові зобов'язання липня 2017 року на 332651 грн.;
- за результатами перевірки податкової звітності з ПДВ за липень 207 року встановлено наступні відхилення задекларованих показників:
- - у рядку 1.1. колонка А: дані платника: 3713487 грн., дані перевірки: 5376745 грн., відхилення «+ 1663258» грн.;
- - у рядку 1.1. колонка Б: дані платника: 742697 грн., дані перевірки: 1075349 грн., відхилення «+ 332651» грн.;
- - у рядку 9. колонка Б: дані платника: 742697 грн., дані перевірки: 1075349 грн., відхилення «+ 1663258» грн.;
- - у рядку 10.1. колонка А: дані платника: 3512449 грн., дані перевірки: 3512449 грн., відхилення «0» грн.;
- - у рядку 10.1. колонка Б: дані платника: 702490 грн., дані перевірки: 702490 грн., відхилення «0» грн.;
- - у рядку 14. колонка Б: дані платника: 202 грн., дані перевірки: 202 грн., відхилення «0» грн..;
- - у рядку 16. колонка Б: дані платника: 8273 грн., дані перевірки: 8273 грн., відхилення «0» грн.;
- - у рядку 17. колонка Б: дані платника: 710965 грн., дані перевірки: 710965 грн., відхилення «0» грн.;
- за вказане порушення передбачено застосування штрафної санкції згідно пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у розмірі 25% суми визначеного податковим органом податкового зобовязання.
Платником податків направлені контролюючому органу заперечення на акт камеральної перевірки (а.с.84-86), які не були прийняті відповідачем (а.с.87-89).
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.
Відповідно до статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно із підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
При цьому, згідно із підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Таким чином, податковим законодавством чітко визначені предмети камеральної та документальної перевірки, зокрема:
1) камеральною охоплюються питання щодо:
- своєчасності подання податкових декларацій (розрахунків);
- своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних;
- своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання;
2) документальною перевіркою охоплюються питання:
- своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів.
В розглянутому спорі камеральна перевірка проведена стосовно достовірності та повноти нарахування, а також сплати платником податків податкових зобов'язань з ПДВ у податковій декларації з ПДВ за липень 2017 року. Однак, вказаний предмет відноситься до документальної перевірки.
Не додержання меж камеральної перевірки підтверджується також видом санкції, застосованої відповідачем, а саме штрафу в порядку статті 123 Податкового кодексу України, відповідно до якої у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, зазначене тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання,
Таким чином, суд приходить до висновку, що контролюючим органом проведено камеральну перевірку, предмет якої не підпадає під поняття камеральної перевірки відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України що, у свою чергу, вказує на невиконання контролюючим органом вимог закону щодо порядку призначення та проведення перевірок, та призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності у звязку із цим правових наслідків такої.
Зазначений висновок відповідає неодноразово висвітленій правовій позиції Верховного Суду України.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кодекс адміністративного судочинства України, в частині 6 статті 7, закріпив для суду правило, відповідно до якого аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Контролюючий орган у цій справі є субєктом владних повноважень, який повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У рішенні від 20.10.2011 року «Рисовський проти України» ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з пунктом 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та наявність підстав для його задоволення, у звязку із чим присуджує на користь позивача понесені судові витрати на сплату судового збору.
Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірінгова компанія «Екотерм» за рахунок бюджених асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 6237,21 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 13 лютого 2018 року.

Суддя ОСОБА_1