Справа № 242/5080/17
Суддя: Переясловська Ю. А.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/5080/17
Провадження № 2-а/242/8/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Переясловської Ю.А., розглянувши у письмовому провадженні в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 14.11.2017 року звернувся до суду з позовом до Селидівського ОУ ПФУ Донецької області про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він в вересні 2017 року звернувся до відповідача із заявою про його пільгового стажу. Відповідачем надана відповідь №7038/02 від 18.09.2017 року та копія розрахунку стажу де до пільгового стажу його роботи не зараховані періоди роботи з 01.11.2011 року по 26.09.2013 року на підприємстві ДП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», через відсутність пільгових довідок та наказів про атестацію робочих місць; з 07.03.1994 року по 10.09.1995 року, з 15.07.1998 року по 31.12.1999 року та з 01.12.2010 року по 29.10.20100 року на підприємстві ПАТ «Шахта імені О.Ф.Засядька», оскільки підприємство знаходиться на тимчасово окупованій території, але це не відповідає дійсності, оскільки підприємства ПАТ «Шахта імені О.Ф.Засядько» перереєстровано на території України за адресою: 86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, буд. 1, також в його трудовій книжці зазначено, що він працював повний робочий день під землею. Також відповідачем при визначенні розміру пенсії ці періоди праці не зараховані відповідно до ст. 8 ЗУ «Про підвищення шахтарської плати». Просить суд визнати протиправними дії відповідача від 29.04.2017 року, щодо призначення йому пенсії в розмірі 5561 грн. 34 коп., зобов'язати відповідача зарахувати до пільгового стажу його періоди роботи з 01 листопада 2011 року по 26 вересня 2013 року на підприємстві ДП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», з 07 березня 1994 року по 10 вересня 1995 року, з 15 липня 1998 року по 31 грудня 1999 року та з 01 грудня 2010 року по 29 жовтня 2011 року на підприємстві ПАТ «Шахта імені О.Ф.Засядько», зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної йому пенсії відповідно до ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 29 квітня 2017 року.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 02.02.2018 р. поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом щодо перерахунку пенсії.

У зв'язку з набранням 15.12.2017 р. чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 р., на підставі п. п. 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України, ч. 1 ст. 12, п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, розгляд справи було здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представником відповідача до суду надано письмові заперечення на позовну заяву, згідно з якими позовні вимоги не визнав та зазначив, що позивач знаходиться на обліку в Селидівському об'єднаному УПФУ Донецької області з 29.04.2017 року та отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Страховий стаж ОСОБА_1 на момент звернення склав 27 років 1 місяць 04 днів, стаж роботи за списком №1 шахтарі - 10 років 11 місяці. До пільгового стажу ОСОБА_1 не було зараховано періоди роботи його роботи з 01.11.2011 року по 26.09.2013 року на підприємстві ДП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», через відсутність пільгових довідок та наказів про атестацію робочих місць та період праці з 07.03.1994 року по 10.09.1995 року, з 15.07.1998 року по 31.12.1999 року та з 01.12.2010 року по 29.10.2011 року на підприємстві ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядько», тому що підприємства не здійснювали реєстраційні дії щодо зміни свого місця знаходження на території, підконтрольній українській владі, перевірити достовірність довідок не має можливості. З огляду на те, що у ОСОБА_1 відсутній необхідний пільговий стаж роботи - 15 років на роботах за списком №1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не було застосовано. Просить відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Судом встановлено, що згідно повідомлення Селидівського ОУПФУ Донецької області відповідно до заяви від 05.05.2017 року позивачу призначено пенсію за віком починаючи з 29.04.2017 року, розмір якої становить 5561,34 грн.

Згідно відповіді Селидівського ОУПФУ Донецької області від 18.09.2017 року № 7038/02 до пільгового стажу ОСОБА_1 не було зараховано період роботи з 01.11.2011 року по 26.09.2013 року на підприємстві ДП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», через відсутність пільгових довідок та наказів про атестацію робочих місць та період праці з 07.03.1994 року по 10.09.1995 року, з 15.07.1998 року по 31.12.1999 року та з 01.12.2010 року по 29.10.2011 року на підприємстві ПАТ «Шахта імені О.Ф.Засядько», тому що підприємства не здійснювали реєстраційні дії щодо зміни свого місця знаходження на території, підконтрольній українській владі, перевірити достовірність довідок не має можливості

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно абзацу 2 пункту 15 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону України № 3108-IV від 17.11.2005 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року N 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» ( в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії) мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менше як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менше, як три розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсії за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2, він працював на підприємствах вугільної промисловості, зокрема:

з 07.03.1994 року по 10.09.1995 року на підприємстві ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядько» на посадах гірника І-ІІ розрядів та електрослюсаря 4 розряду з повним робочим днем в шахті;

з 15.07.1998 року по 21.12.1999 року на підприємстві ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядько» на посаді електрослюсаря 4 розряду з повним робочим днем в шахті;

з 24.12.2010 року по 29.10.2011 року виконував обов'язки електрослюсаря (слюсаря) чергового з ремонту обладнання 4 розряду на підприємстві ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядько»;

з 01.11.2011 року по 26.09.2013 року на підприємстві ДП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» на посаді підземного електрослюсаря 4 розряду з повним робочим днем на підземних гірничих роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Верховний Суду України в своїй ухвалі від 16.09.2014 року справа № 21-307а14, зазначив, що аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Постановою КМУ від 12.06.1993 р. № 637 прийнятий Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якому в п. 1.2 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Згідно довідки про підтвердження трудового стажу № 307 виданої ДП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» ОСОБА_1 в період з 01.11.2011 року по 26.09.2013 року виконував підготовчих роботи за посадою підземний електрослюсар.

Наказами підприємства «Шахта імені А.Ф. Засядька» № 1486/к від 07.09.1995 року, № 1811 від 01.09.2000 року, № 1012 від 05.06.2002 року, № 1089к від 01.06.2007 року було здійснено атестацію робочих місць за умовами праці, зокрема і посади електрослюсаря підземного, на яких працював позивач.

Згідно довідки про підтвердження трудового стажу №577 о/к від 31.10.2016 року, виданої ПАТ «Шахта імені О.Ф.Засядько» ОСОБА_1 в період з 15.07.1994 року по 10.09.1995 року виконував горні роботи з добичи вугілля за посодою підземний електрослюсар з повним робочим днем в шахті.

Згідно довідки про підтвердження трудового стажу №577 о/к від 31.10.2016 року ПАТ «Шахта імені О.Ф.Засядько» ОСОБА_1 в період з 15.07.1998 року по 23.12.2010 року виконував горні роботи з добичи вугілля за посадами гірника підземного та електрослюсар з повним робочим днем в шахті, а з 24.12.2010 року по 29.10.2011 року виконував обов'язки електрослюсаря (слюсаря) чергового з ремонту обладнання 4 розряду.

Згідно наказу ДП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» № 651к від 15.10.2009 року, підприємством було здійснено атестацію робочих місць за умовами праці, зокрема і посади електрослюсаря підземного.

У зв'язку з чим, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги в частині визнання дій відповідача протиправними та щодо зобов'язання Селидівське ОУ ПФУ Донецької області зарахувати до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 01 листопада 2011 року по 26 вересня 2013 року на підприємстві ДП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», з 07 березня 1994 року по 10 вересня 1995 року, з 15 липня 1998 року по 31 грудня 1999 року та з 01 грудня 2010 року по 23 грудня 2010 року на підприємстві ПАТ «Шахта імені О.Ф.Засядько» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Натомість, суд не находить підстав для задоволення позовних вимог в частині зарахування до пільгового стажу роботи позивача періоду його роботи з 24.12.2010 року по 29.10.2011 року на ПАТ "Шахта імені О.Ф.Засядько», а саме: під час роботи позивача електрослюсарем (слюсаря) чергового з ремонту обладнання 4 розряду, оскільки запис в трудовій книжці позивача та надана позивачем довідка про підтвердження трудового стажу №577 о/к від 31.10.2016 року не містить в собі інформації щодо характеру та умови праці позивача в даний період, роботу позивача в умовах зайнятості повний робочий день під землею та віднесення даної посади до переліку посад, зазначених в Списку № 1.

Щодо не зарахування відповідачем періодів роботи позивача на вищевказаних підприємствах через те, що довідки про характер та умови праці, надані підприємствами, що не здійснили реєстраційні дії щодо зміни місцезнаходження на підконтрольній українській владі території, слід зазначити наступне.

Слід також зазначити, що за приписамист. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставіКонституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров'я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу ст. 244-2 КАС України враховується судом при розгляді даної справи.

Неприпустимість визнання деяких документів, які були видані на території, неконтрольованій законною владою, недійсними та такими, що не набули законної сили, підтверджується практикою Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні у справі «Лоізіду проти Туреччини».

Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: «Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною владою міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території».

Слід зауважити, що в даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову.

Наведені вище обставини свідчать про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується ст. 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

У звязку з чим, суд приходить до висновку, що у віповідача не було жодних правових підстав щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 01.11.2011 року по 26.09.2013 року на підприємстві ДП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» з 07.09.1994 року по 10.09.1995 року, з 15.07.1998 року по 21.12.1999 року, з 01.12.2010 року по 23.12.2010 року на підприємстві ПАТ «Шахта імені О.Ф.Засядько».

Слід також зазначити, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов'язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб'єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб'єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Тобто, призначення пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу.

Суд звертає увагу, що пенсію позивачу призначено на підставі п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тоді як, ОСОБА_1 просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з моменту її призначення відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід задовольнити частково, а саме: зобов'язати Селидівське ОУ ПФУ Донецької області здійснити перерахунок пенсії позивача починаючи з 29.04.2017 року з урахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 01.11.2011 року по 26.09.2013 року на підприємстві ДП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» з 07.09.1994 року по 10.09.1995 року, з 15.07.1998 року по 21.12.1999 року, з 01.12.2010 року по 23.12.2010 року на підприємстві ПАТ «Шахта імені О.Ф.Засядько» в умовах зайнятості повний робочий день під землею.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 3, 19, 22, 55 Конституції України, ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 241-246, 250, 251, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв Праці, буд. № 6, ) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Селидівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 01.11.2011 року по 26.09.2013 року на підприємстві ДП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», з 07.09.1994 року по 10.09.1995 року, з 15.07.1998 року по 21.12.1999 року, з 01.12.2010 року по 23.12.2010 року на підприємстві ПАТ «Шахта імені О.Ф.Засядько».

Зобов'язати Селидівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із зарахувати до пільгового стажу періоди його роботи з 01.11.2011 року по 26.09.2013 року на підприємстві ДП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» з 07.09.1994 року по 10.09.1995 року, з 15.07.1998 року по 21.12.1999 року, з 01.12.2010 року по 23.12.2010 року на підприємстві ПАТ «Шахта імені О.Ф.Засядько» в умовах зайнятості повний робочий день під землею починаючи з 29.04.2017 року.

Стягнути з Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду (місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв Праці, буд. № 6, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя