Справа № 487/4668/17
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/4668/17
Провадження № 2-а/487/32/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Кузьменко В.В.

за участю:

секретаря Каламурза О.В.

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Бордюжа А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у Заводському районному суді м. Миколаєва адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ГУ ПФУ в Миколаївській області, в якому просив: визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо невключення його з 07.08.2017 року до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, суми індексації заробітної плати, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової премії, які були нараховані за 24 місяці перед звільненням та з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - протиправними; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити йому перерахунок пенсії з урахуванням включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, суми індексації заробітної плати, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової премії, які були нараховані за 24 місяці перед звільненням та з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, наслідком якого є відповідна виплата пенсії з 07.08.2017 року до часу припинення відповідного права.

На обґрунтування позовних вимог послався на частину третю статті 43 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII) та абзац другий пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей»(далі - постанова № 393) та зазначив, що при розрахунку його пенсії ГУ ПФУ протиправно не врахувало фактично отримані ним у складі грошового забезпечення зазначені вище суми, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII Кодекс адміністративного судочинства України викладено у новій редакції, який набрав чинності 15.12.2017 року.

Відповідно до пункту 10 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи зазначене, справу слід розглядати у відповідності до норм Кодексу адміністративного судочинства України від 03.10.2017 року в новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у ньому.

Представник відповідача Бордюжа А.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що 07.08.2017 року до головного управління надійшла заява ОСОБА_3 з доданою довідкою від 20.06.2017 року № 1821 з новими складовими грошового забезпечення. Вищезазначена довідка містить в собі не постійні виплати, проведені позивачу, а саме: суми індексації заробітної плати, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова премія. Ці виплати не належать до переліку видів грошового забезпечення, які враховуються для обчислення пенсій, визначеному статтею 43 Закону №2262, пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 та постановою № 1294. Такі виплати не носять обов'язковий характер, як інші види грошового забезпечення, а мають одноразовий характер і не є щомісячною виплатою та не враховуються при призначенні пенсії.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 є пенсіонером Збройних Сил України, перебуває на обліку у ГУПФУ та з 18.12.2007 року йому призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою цієї ж статті Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом № 2011-ХІІ.

Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою № 1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону № 2011-ХІІ.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 10, 14, 242, 243-246, 250, 251 КАС України, суддя -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо невключення з 07.08.2017 року до складу грошового забезпечення ОСОБА_3, з якого призначається пенсія, суми індексації заробітної плати, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової премії, які були нараховані за 24 місяці перед звільненням та з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - протиправними.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити ОСОБА_3 перерахунок пенсії з урахуванням включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, суми індексації заробітної плати, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової премії, які були нараховані за 24 місяці перед звільненням та з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, наслідком якого є відповідна виплата пенсії з 07.08.2017 року до часу припинення відповідного права.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Згідно з п.п.15.5 п.15 ч.1 перехідних положень КАС України апеляційна скарга подається учасниками справи до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Суддя Заводського районно суду

міста Миколаєва В.В.Кузьменко