Справа № 243/527/18
Суддя: Мінаєв І. М.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 243/527/18
Провадження № 2-а/243/116/2018
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

14 лютого 2018 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Мінаєв І.М.,

при секретарі судового засідання Янчевському В.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Клечановської Ю.І.,

представника відповідача Шакальця І.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 2 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 , військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 13 від 16 січня 2018 року по справі про адміністативне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у розмірі 119 (сто дев`ятнадцять) грн. 00 коп. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 16.01.2018 року він звернувся до Слов`янського об`єднаного міського військового комісаріату з причини зміни місця мешкання, але діловод відділення комплектування Слов`янського ОМВК ОСОБА_3 склав протокол № 13 від 16.01.2018 року про те, що він з 22.02.2013 року перебуває на військовому обліку призовників у Слов`янському ОМВК, але з 01.10.2016 року по 16.01.2018 року порушував правила військового обліку, а саме з 2016 року по 2018 рік не з`являвся в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України до Слов`янського ОМВК, чим порушив вимоги п. 10 ст. 1, п. 8 ст. 15, п. 1 ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто вчинив праворорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 не прибув до Слов`янського ОМВК у зв`язку з тим, що він перебував під слідством. 13 червня 2017 року Слов`янським міськрайонним судом винесено вирок, згідно якого ОСОБА_1 засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами три роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від покарання з випробуванням на три роки.

15 листопада 2017 року ухвалою апеляційного суду вирок Слов`янського міськрайонного суду від 13.06.2017 р. щодо ОСОБА_1 скасовано в частині вирішення позовних вимог. В решти вирок залишено без змін.

Крім того, працівниками ОМВК йому не були роз`яснені його права, передбачені ст.. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, під підпис при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Однак, військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , незважаючи на його пояснення та наявність відомостей про те, що він знаходився увесь час під слідством та судом, виніс постанову № 13 від 16.01.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у розмірі 119 (сто дев`ятнадцять) грн. 00 коп.

Позивач вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП, просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 13 від 16.01.2018 року і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідачем до суду подано відзив на адміністративний позов, в якому він заперечує проти задоволення адміністративного позову, мотивуючи тим, що 16.01.2018 р. до Слов`янського ОМВК звернувся ОСОБА_1 з причини зміни місця мешкання та відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення № 13 від 16.01.2018 року за ст. 210 ч. 1 КУпАП, яке виразилось в тому, що ОСОБА_1 з 22.03.2013 р. перебуває на військовому обліку призовників у Слов`янському ОМВК, але з 01.10.2016 по 16.01.2018 року порушував правила військового обліку, а саме не з`являвся в 10-денний строк з дня початку чергового призову до ОМВК.

16.01.2018 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 . ОСОБА_1 під підпис був ознайомлений з вимогами ст. 65 Конституції України, ст. 335 КК України, ст.ст. 210,211,211-1 КУпАП, ст.ст. 1,2,14,15,42 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Указом Президента України № 122/2016 від 29.03.2016 року визначено строк проведення чергового призову у 2016 році у квітні-червні та у листопаді 2016 року.

Повідомити ОСОБА_1 про явку до ОМВК на 10.10.2016 року не виявилось можливим через відсутність його за місцем проживання та відключенням мобільного телефону. Останній згідно протоколу № 35-92/2532 від 21.11.2016 року не з`являвся до призовної дільниці для проходження призовної комісії.

Указом Президента України № 44/2017 від 24.02.2017 року визначено строк проведення чергового призову у 2017 році у квітні-травні та у жовтні-листопаді 2017 року.

Повідомити ОСОБА_1 про явку до ОМВК на весну та осінь 2017 року не виявилось можливим через відсутність його за місцем проживання.

Повідомлень від правоохоронних органів до Слов`янського ОМВК відносно ОСОБА_1 про перебування під слідством станом на 2016 та 2017 роки не надходило, запобіжний захід «утримання під вартою» відносно нього не застосовувався.

Вважає, що згідно п. 8 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» після набрання чинності Указом Президента України щодо проведення чергового призову, у разі якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку зобов`язані з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України, а посилання позивача на п. 14 ст. 17 Закону є помилковим, оскільки відстрочка від призову на строкову військову службу надається призовникам, яким повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, або відносно яких кримінальна справа розглядається судом тільки тоді, коли вищезазначені факти підтверджуються відповідними документами в особовій справі призовника, та за рішенням районної (міської) призовної комісії ( п. 9,10 ст. 14, п. 1 ст. 17 Закону).

Під час складання протоколу № 13 від 16.01.2018 року діловод Слов`янського ОМВК ОСОБА_3 роз`яснив ОСОБА_1 положення ст. 63 Конституції України, а при винесенні постанови про адміністративне правопорушення роз`яснення прав за ст. 268 КУпАП не передбачено.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали. ОСОБА_1 пояснив, що у березні 2016 року він передав до Слов`янського ОМВК довідку про притягнення його до кримінальної відповідальності, яка має бути в особовій справі. 16.01.2018 йому не дали можливість бути присутнім при розгляді справи та користуватись допомогою адвоката, справу розглянули без нього, у військового комісара він не був, копію постанови йому виніс працівник ОМВК ОСОБА_3 . Представник позивача додатково зазначила, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, а також сплив строк притягнення до відповідальності.

Представник відповідача ОСОБА_5 просив у задоволенні позову відмовити, підтримав відзив на адміністративний позов. Зазначив, що назвати конкретних свідків сусідів, яких опитували працівники ОМВК для вручення повісток не може, строк притягнення до відповідальності починається з дня виявлення правопорушника. 16.01.2018 року ОСОБА_1 при складанні протоколу була роз`яснена ст.. 63 Конституції України усно, після чого він погодився дати пояснення. Останній не був присутнім у військового комісара при розгляді справи, оскільки в цьому не було потреби.

Заслухавши позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши надані суду письмові докази, судом встановлено наступні обставини та зміст спірних правовідносин.

Позивач ОСОБА_1 є особою призовного віку, з позовної заяви та паспорта позивача вбачається, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.03.2013 р. перебуває на військовому обліку призовників у Слов`янському ОМВК.

16.01.2018 року діловодом відділення комплектування Слов`янського ОМВК ОСОБА_3 був складений протокол № 13 від 16.01.2018 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 210 КУпАП з тих підстав, що останній з 2016 по 2018 рік не з`являвся в 10-денний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України до Слов`янського ОМВК, чим порушив п. 10 ст. 1, п. 8 ст. 15, п. 1 ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Постановою № 13 військового комісара Слов`янського ОМВК ОСОБА_2 від 16.01.2018 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210 КУпАП та на нього було накладено стягнення у виді штрафу 119 грн. ( а. с. 3)

Указом Президента України № 122/2016 від 29.03.2016 року визначено строк проведення чергового призову у 2016 році у квітні-червні та у листопаді 2016 року.

Повідомити ОСОБА_1 про явку до ОМВК на 10.10.2016 року не виявилось можливим через відсутність його за місцем проживання та відключенням мобільного телефону. Останній згідно протоколу призовної комісії № 35-92/2532 від 21.11.2016 року не з`являвся до призовної дільниці для проходження призовної комісії.

Указом Президента України № 44/2017 від 24.02.2017 року визначено строк проведення чергового призову у 2017 році у квітні-травні та у жовтні-листопаді 2017 року.

Повідомити ОСОБА_1 про явку до ОМВК на весну та осінь 2017 року не виявилось можливим через відсутність його за місцем проживання.

Надані відповідачем рапорти від 05.05.2017, 19.10.2017, 11.10.2016 про неможливість вручення повісток ОСОБА_1 суд до уваги не приймає, оскільки в них відсутні відомості про конкретних свідків та не надані пояснення сусідів, які б могли підтвердити факт відсутності ОСОБА_6 за місцем проживання та зміну ним місця проживання. В обліковій картці призовника ОСОБА_1 також є відмітка від 28.11.2016 року про неявку його до призовної комісії та направлення матеріалів до слідчих органів, але відомості щодо виконання цього рішення відсутнє.

Повідомлень від правоохоронних органів до Слов`янського ОМВК відносно ОСОБА_1 про перебування під слідством станом на 2016 та 2017 роки не надходило, що не заперечували сторони в судовому засіданні, позовній заяві та відзиву на неї.

Частиною 1 ст. 210 КУпАП передбачено кілька складів адміністративних правопорушень, за які встановлено адміністративну відповідальність. Такими окремими складами є: порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку; неявка військовозобов`язаних чи призовників на виклик до військового комісаріату без поважних причин; несвоєчасне подання військовозобов`язаними чи призовниками в обліковий орган, де вони перебувають на військовому обліку, відомостей про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, посади; порушення військовозобов`язаними чи призовниками порядку проходження навчальних зборів (занять) у навчальних закладах Товариства сприяння обороні України та професійно-технічних навчальних закладах.

Відповідно до п.п. 1, 2 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (додаток № 1 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.16 р.), призовники і військовозобов`язані, крім інших обов`язків, повинні прибувати за викликом районних (міських) військових комісаріатів на збірні пункти, призовні дільниці у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях районних (міських) військових комісаріатів), для взяття на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних. У разі коли за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку прибувають до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову на строкову військову службу, визначеного указом Президента України.

Такий обов`язок призовників у разі оголошення чергового призову, незалежно від отримання виклику, встановлено і у п. 8 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п. 14 ст. 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» відстрочка від призову на строкову військову службу надається призовникам, яким повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення або стосовно яких кримінальна справа розглядається судом, - до прийняття відповідного рішення.
Проте, посилання позивача на п. 14 ст. 17 Закону є помилковим, оскільки відстрочка від призову на строкову військову службу надається призовникам, яким повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, або відносно яких кримінальна справа розглядається судом тільки тоді, коли вищезазначені факти підтверджуються відповідними документами в особовій справі призовника, та за рішенням районної (міської) призовної комісії ( п. 9, 10 ст. 14, п. 1 ст. 17 Закону).

У період з 01.10.2016 року ОСОБА_1 знаходився під слідством та судом, проте про зазначені обставини він не повідомив Слов`янський ОМВК, на засідання комісії Слов`янської ОМВК не з`явився та рішення про відстрочку відносно нього призовна комісія не приймала. Доводи ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що ним у березні 2016 року було передано такі відомості не підтверджено належними та допустимими доказами по справі.
Оцінюючи дотримання норм діючого законодавства під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд прийшов до наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З аналізу зазначеної норми Закону вбачається, що предметом адміністративного процесуального права є правовідносини у сфері, що складаються у зв`язку з реалізацією зацікавленими особами права на судовий захист.

Особливістю цих відносин є те, що вони пов`язані із реалізацією прав, свобод та інтересів суб`єктів у сфері публічно-правових відносин і спрямовані на захист від порушень з боку публічної влади при здійсненні нею владних управлінських функцій.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Позивач оспорює факт дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та заявив про порушення його прав під час розгляду даної справи.
Згідно вимог ст. 77 Кодексу Адміністративного Судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача.
З наданих суду протоколу № 13 та постанови № 13 від 16.01.2018 року відносно ОСОБА_1 вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП та заяв про порушення його прав при цьому від нього не надходило. В протоколі він надав свої пояснення щодо правопорушення.
З копії протоколу № 13 від 16.01.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 повідомлений про час та місце розгляду справи в день її розгляду, що є порушенням ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, згідно якої повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи.
Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення регламентований ст. 279 КУпАП, відповідно до якого при розгляді справи особі, яка притягається до відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, її участь є обов`язковою ( ст.. 268 КУпАП).
Відповідачем не надано доказів на дотримання цих вимог закону під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, справа була розглянута без участі ОСОБА_1 , чим порушено його право на захист, він був позбавлений можливості надати свої доводи та заперечення, користуватися правовою допомогою тощо, в оскаржуваній постанові відомості про надання оцінки доводів та заперечень правопорушника не відображені, відомості про роз`яснення прав та обов`язків позивачу ОСОБА_1 суду не надані, доводи представника відповідача про відсутність такої необхідності суд до уваги не приймає, оскільки вони не ґрунтуються на законі, а такий обов`язок прямо передбачений ст. 279 КУпАП.
Окрім того, в резолютивній частині оскаржуваної постанови не зазначено норму КУпАП, за якою ОСОБА_1 визнаний винуватим та при розгляді справи не дотримані вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, тобто не враховано та не з`ясовано обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Санкція ч. 1 ст. 210 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу від 5 до 7 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( 85,00-119,00 грн.).
Оскаржуваною постановою на позивача накладено стягнення в максимальному розмірі, але обґрунтувань цього в постанові не зазначено.
Оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення порушено процедуру розгляду та не надано оцінку доводам правопорушника, то підстав для закриття провадження у справі суд не вбачає і ці вимоги є передчасними.
Згідно приписів ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З огляду на наведене суд вважає, що оскаржувана постанова № 13 від 16.01.2018 р. підлягає скасуванню та направленню на новий розгляд до уповноваженої особи, а саме до Слов`янського ОМВК та під час нового розгляду необхідно врахувати викладене вище, в тому числі доводи позивача та його представника щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення та спливу строку притягнення особи до відповідальності.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи - задовольнити частково.

Скасувати постанову № 13 від 16 січня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 210 ч. 1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у розмірі 119 (сто дев`ятнадцять) грн. 00 коп., і надіслати справу на новий розгляд до Слов`янського об`єднаного міського військового комісаріату.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня проголошення до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14 лютого 2018 року.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв