Справа № 210/1871/17
Суддя: Науменко Я. О.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 210/1871/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Науменко Я.О.,

за участю: секретаря - Азаренко К.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Леонової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

у травні 2017 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся з даним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради, в якому зазначив, що він із 18.02.1988 року по 16.06.2001 року проходив службу у підрозділі Державної пожежної охорони, яка входила до складу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України (МВС України) у Дніпропетровській області, та був звільнений на пенсію за віком. Відповідно до ст.22 Закону України «Про пожежну безпеку» від 17.12.1993 р. позивачу та членам його сім'ї належить право на пільги, що діють довічно: 50-відсоткова знижка плати за жилу площу, комунальні послуги, а також паливо в межах норм, встановлених законодавством. Про право позивача на пільги свідчить довідка №4065 від 18.03.2002 року, видана ГУ УМВС України в Дніпропетровській області після звільнення його зі служби. Для користування даними пільгами позивач 17.06.2015 р. звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської у місті ради, яке довідкою №409 від 17.06.2015 р. підтвердило надання пільг. Але з 01.07.2013 р. з введенням у дію Кодексу цивільного захисту України право позивача на пільги було скасовано. Позивач, посилаючись на ст.ст.22,58 Конституції України вважає, що відповідач безпідставно та незаконно відмовив йому у відновленні підтвердження права на отримання 50-відсоткової знижки по оплаті житлової площі та комунальних послуг.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.05.2017 р. відкрито провадження по даній справі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.09.2017 р. замінено відповідача по справі Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради на Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської у місті ради.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.09.2017 р. в зв'язку з заміною відповідача справу направлено для розгляду за підсудністю до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.10.2017 р. справу прийнято до провадження суддею Науменко Я.О. та призначено до розгляду.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову та пояснила, що позивач користувався 50% знижкою при оплаті за житлово-комунальні послуги на підставі ст. 22 Закону України «Про пожежну безпеку». Однак, у зв'язку з введенням в дію Кодексу цивільного захисту України з 01.07.2013 року Закон України «Про пожежну безпеку» втратив чинність, а відповідно й особи, які мали право на пільги за вказаним законом, втратили таке право. Внесення даних до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільгу згідно з Законом України «Про пожежну безпеку», на даний час не передбачено як чинним законодавством, так і технічними засобами ведення Реєстру. Також відповідач зазначає, що позивач ніколи не перебував у нього на обліку за пільговою категорією «пожежник на пенсії», проте перебував в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мали право на пільги, за адресою: АДРЕСА_1 за пільговою категорією «пожежник на пенсії», мав право та користувався пільгами, передбаченими ст.22 Закону України «Про пожежну безпеку» по 30.06.2013 р. Коли позивач 17.06.2015 р. звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської у місті ради (далі - Управління, відповідач) із заявою про занесення даних до ЄДАРП, то спеціалістом відділу персоніфікованого обліку пільгових категорій населення управління помилково було видано позивачу довідку від 17.06.2015 р. про внесення даних до ЄДАРП відповідно до Закону України «Про міліцію». Позивач вперше звернувся до Управління 30.03.2017 р. з питання надання йому 50% пільг з оплати житлово-комунальних послуг та 05.04.2017 р. вперше особисто надав Управлінню довідку №4065 від 18.03.2002 про право користуватися пільгами відповідно до Закону України «Про пожежну безпеку». Ліквідаційною комісією ГУ УМВС України в Дніпропетровській області було надано відповідь від 14.07.2017 р. про відсутність підстав для надання позивачу довідки про право на пільги згідно з Кодексом цивільного захисту України. Крім того, відповідач зазначає, що позивач про порушення своїх прав дізнався ще в липні 2013 року, проте звернувся до суду лише у травні 2017 р., пропустивши встановлений шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач із 18.02.1988 року по 16.06.2001 року проходив службу у підрозділі Державної пожежної охорони, яка входила до складу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України (МВС України) у Дніпропетровській області, та був звільнений на пенсію за віком, що підтверджується копіями трудової книжки, посвідченням №83/24766 від 16 липня 2001 р., виданим позивачу УВМС України в Дніпропетровській області та довідкою №4065 від 18.03.2002 року, виданою УМВС України в Дніпропетровській області (а.с.6).

Крім того, згідно з довідкою №4065 від 18.03.2002 року, встановлено довічно позивачу та членам його сім'ї право на 50% знижку по оплаті за жилої площі, комунальних послуг, а також палива відповідно до Закону України «Про пожежну безпеку» (а.с.6).

Відповідно до довідки від 17.06.2015 р. №409, позивач перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради як громадянин пільгової категорії, відповідно до Закону України «Про міліцію» (а.с.5, зворот).

Позивач заявою від 30.03.2017 р. звернувся до відповідача про відновлення скасованих пільг за довідкою №4065 від 18.03.2002 року (а.с.7).

Листом №3071 від 13.04.2017 р. відповідач повідомив позивача про те, що з 01.07.2013 р. введено в дію Кодекс цивільного захисту України, відповідно до прикінцевих та перехідних положень якого Закон України «Про пожежну безпеку» втратив чинність. Крім того, відповідач зазначив, що він звернувся із запитом до головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо заміни довідки від 18.02.2000 р. на довідку, яка б надавала позивачу право користуватись пільгами відповідно до п.3 ч.1 ст.12 Кодексу цивільного захисту України (а.с.8).

Позивач 19.04.2017 р. звернувся з заявою до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради про внесення щодо нього до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги (ЄДАРП) відповідних уточнень для можливості подальшого користування пільгами відповідно до довідки №4065 від 18.03.2002 року (а.с.9).

Листом №1085 від 27.04.2017 р. Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради повідомило позивача, що питання відновлення наданих йому пільг потрібно вирішувати в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради або у судовому порядку з позовом безпосередньо до зазначеного управління (а.с.9, зворот).

Відповідно до листа управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради №7/15-686 від 28.11.2017 р. позивач перебував на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, за адресою: АДРЕСА_1 за пільговою категорією «пожежник на пенсії», і користувався пільгами, передбаченими ст.22 Закону України «Про пожежну безпеку» до 30.06.2013 р. (а.с.92).

Листом ГУ МВС України в Дніпропетровській області №19/1186 від 14.07.2017 р. повідомлено відповідача про відсутність підстав для надання позивачу довідки про право на пільги згідно з Кодексом цивільного захисту України (а.с.98).

Міністерство соціальної політики України (Мінсоцполітики) у листі №915/0/111-17/201 від 03.04.2017 р., зазначило, що згідно з Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 р. №117 (зі змінами), у Реєстрі не передбачено облік осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законами України «Про пожежну безпеку» та «Про правові засади цивільного захисту» (а.с.100).

З 01.07.2013р. позивачу було припинено надання пільг, передбачених статтею 22 Закону України «Про пожежну безпеку», у зв'язку з введенням в дію Кодексу цивільного захисту України, відповідно до якого Закон України «Про пожежну безпеку» втратив чинність.

Відповідно до частини 6 статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку» (в редакції до 01.07.2013р.) особовому складу державної пожежної охорони та членам їх сімей надається 50-відсоткова знижка плати за жилу площу, комунальні послуги, а також паливо в межах норм, встановлених законодавством, за умови, якщо розмір наданих пільг у грошовому еквіваленті разом із середньомісячним сукупним доходом цієї особи за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З 01.07.2013 року введено в дію Кодекс цивільного захисту населення України. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Кодексу цивільного захисту України втратили чинність Закони України «Про пожежну безпеку» та «Про правові засади цивільного захисту».

Відповідно до ст. 120 Кодексу цивільного захисту України знижка у розмірі 50 відсотків плати за користування житлом (квартирна плата) та комунальними послугами (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) у жилих будинках незалежно від форми власності у межах норм споживання, передбачених законодавством, та вартості палива, у тому числі рідкого, у межах встановлених норм для осіб, які проживають у будинках, що не мають централізованого опалення, надається, зокрема, особам, звільненим із служби цивільного захисту за віком, через хворобу або за вислугою років, та які стали інвалідами під час виконання службових обов'язків, та членам їхніх сімей.

Отже, лише зміна нормативно-правового акту, яким регулюються спірні правовідносини, не позбавляє позивача права на пільги, оскільки підстави набуття таких пільг в новому законодавчому акті збереглися в повному обсязі.

Крім того, зміна в назві посад «працівники пожежної безпеки» та «працівники служби цивільного захисту» також не може свідчити про втрату позивачем право на користування пільгами, які він мав в силу Закону, що діяв на час звільнення його з органів пожежної безпеки.

З метою удосконалення обліку осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою Постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 р. N 117 затверджено Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Положення).

Відповідно до пункту 5 Положення для включення до Реєстру інформації про пільговика він подає уповноваженому органу копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сім'ї на пільги (з пред'явленням оригіналів цих документів), копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, пред'являє паспорт та надає інформацію про характеристику житла та послуги, щодо отримання яких він має пільги та реально ними користується.

Як встановлено судом, на підтвердження статусу пільговика позивачем надано відповідачу копію довідки №4065 від 18.03.2002 року, виданою УМВС України в Дніпропетровській області, яка містить посилання на ст. 22 Закону України «Про пожежну безпеку», і який на даний час втратив чинність та не може бути, на думку відповідача, належним доказом наявності у позивача пільг. Інших доказів про наявність у позивача відповідних пільг, останнім надано не було.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Положеннями статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку», яка діяла на час призначення позивачу пільг, держава гарантує соціальний захист.

Частиною 7 зазначеної статті особовому складу державної пожежної охорони та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива, в межах норм, встановлених законодавством.

За працівниками державної пожежної охорони, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом (частина 7 статті 22 Закону).

Згідно з Положенням Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, саме Управління праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад вносять до Реєстру відповідні уточнення у разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 1-16/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень частини 6 ст. 22 ЗУ «Про міліцію» та ч. 7 ст. 22 ЗУ «Про пожежну безпеку», в мотивувальній частині якого зазначено, що Україна як соціальна держава взяла на себе зобов'язання щодо соціального захисту громадянина, забезпечення права кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, тощо. Позбавлення членів сім'ї працівника міліції чи особового складу державної пожежної охорони права на житлово-комунальні пільги, якими вони користувались протягом усього періоду перебування останнього на службі в міліції чи державній пожежній охороні, у разі його звільнення за віком, через хворобу чи за вислугою років означало б не лише суттєве обмеження прав особи, звуження їх змісту та обсягу, а й дискримінацію непрацездатних, приниження людини, зневаження її честі й гідності, повагу до яких закріплено на конституційному рівню.

Крім того, ч. 5 ст. 17 Конституції України встановлює обов'язок держави щодо забезпечення соціального захисту громадян України, які перебувають на службі в Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей. Фундаментальним правовим підґрунтям для закріплення цього обов'язку держави є визнання Конституцією України людини найвищою соціальною цінністю (ст. 3), проголошення України соціальною державою (преамбула, ст. 1), конституційний обов'язок держави і відповідні йому права громадян України, які перебувають або перебували на службі у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, а також членів їх сімей, отримали свій розвиток та конкретизацію, зокрема в ст. 22 Закону України «Про міліцію», де визначено, що держава гарантує працівникам міліції соціальний захист.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно зі ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, відповідно до викладеного і обставин справи, з введенням в дію Кодексу цивільного захисту України і втратою чинності Законом України «Про пожежну безпеку» відбулося чергове перепідпорядкування органів державної пожежної охорони із збереженням їх основних завдань та функцій.

Згідно зі ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, дії відповідача щодо припинення підтвердження пільг є протиправними, а позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 8, 9, 20, 72, 77, ст.ст. 241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради щодо припинення підтвердження пільг ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради вчинити дії щодо відновлення ОСОБА_1 пільг по сплаті комунальних послуг як пенсіонеру пожежної охорони шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, та надавши відповідні документи ОСОБА_1 та комунальним службам для нарахування комунальних послуг з урахуванням вказаних пільг.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до або через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.02.2018 року.

Суддя