Справа № 805/261/18-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2018 р. Справа№805/261/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Регіонального управління з єксплуатиції каналу комунального підприємства «Компанія вода Донбасу» про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області ( далі позивач ) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Регіонального управління з єксплуатиції каналу комунального підприємства «Компанія вода Донбасу» ( далі відповідач ) про стягнення коштів з рахунків у банківських установах, які обслуговують Регіональне управління з єксплуатиції каналу комунального підприємства «Компанія вода Донбасу» () в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 81089,38 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у звязку з несплатою платником податків Регіональним управлінням з єксплуатиції каналу комунального підприємства «Компанія вода Донбасу» узгоджених податкових зобовязань в установлені законодавством строки, податковим органом сформовано податкову вимогу №1043-25 від 16.09.2015 року, яку було отримано відповідачем.

Вказує, що станом на 19.12.2017 року за Регіональним управлінням з єксплуатиції каналу комунального підприємства «Компанія вода Донбасу» обліковується податковий борг, що виник з причин несплати грошових зобовязань самостійно визначених відповідачем.

Позивачем зазначено, що сума податкового боргу відповідачем самостійно не сплачена, у звязку з чим у позивача виникла підстава для звернення до суду з даним позовом.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують Регіональне управління з єксплуатиції каналу комунального підприємства «Компанія вода Донбасу» за податковим боргом.

Ухвалою від 09 січня 2018 року судом було відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач до судового засідання не зявився, повідомлений належним чином, до суду надав відзив на позовну заяву.

Відповідач не згоден з доводами позивача з наспаних підстав: вже було подано позовну заяву за цією вимогою №412-25 від 19 червня 2015 року та постановою від 13 грудня 2015 року по праві № 805/4315/15-а позивачеві було відмолено.

Також відповідач посилається на статтю 6 Закону «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та на скрутний майновий стан який посприяв несвоєчасному виконання прямих обовязків перед податковим органом.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач Головне управління ДФС у Донецькій області діє на підставі положення про Державну фіскальну службу України та керується Податковим кодексом України.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

Таким чином, позивач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідач - Регіональне управління з єксплуатиції каналу комунального підприємства «Компанія вода Донбасу» зареєстроване як юридична особа (), за юридичною адресою: 84112, Донецька область, місто Словянськ, вулиця Університетська, буд. 13, що підтверджено он-лайн відомостями та роздруківкою з безкоштовного запиту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань знаходиться на обліку відповідача за неосновним місцем обліку.

17.01.2014 року відповідачем до позивача було надано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік, якою відповідач самостійно визначив податкове зобовязання із земельного податку щомісячно у розмірі 2 925,35 грн., грудень 2 925,33 грн.

Згідно декларації у платника податків виникла заборгованість з вересня по грудень 2014 року, що складає 11 701,38 грн.

09.02.2015 року відповідачем до позивача було надано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік, якою відповідач самостійно визначив податкове зобовязання із земельного податку щомісячно у розмірі 3 631,98 грн., грудень 3 631,93 грн.

Згідно декларації у платника податків виникла заборгованість з січня по червень 2015 року, що складає 21 791,88 грн.

Таким чином, загальна сума податкової заборгованості по сплаті податкового зобовязання із земельного податку, з урахуванням нарахованої пені у сумі 153,88 грн., складає 33 647,14 грн.

Позивачем було складено податкову вимогу № 412-25 від 19.06.2015 року на суму 26 383,18 грн., яку відповідач отримав 24.06.2015 року, про що свідчить підпис уповноваженої особи на поштовому повідомленні. (а.с. 9)

Станом на 19 грудня 2017 року за відповідачем обліковується податковий борг, що раніше не був заявлений до суду, у сумі 81089,38 грн. який виник з причин несплати грошових зобовязань самостійно поданих розрахунків у тому числі:

Земельного податку з юридичних осіб (код 18010500) в сумі 81089,38 грн. яких виник на підставі податкового розрахунку земельного податку № від 17 лютого 2017 року з терміном сплати 30 вересня 2017 року на суму 43845,11 грн., в звязку з тим, що платником податків було частково сплачено в рахунок погашення боргу залишок 37244,27 грн. та на підставі податкового розрахунку земельного податку № НОМЕР_1 від 17 лютого 2017 року з терміном сплати 30 жовтня 2017 року.

Загальна сума заборгованості з земельного податку до стягнення осіб складає 81089,38 грн.

Станом на 09.02.2018 року у відповідача рахується сума податкового боргу з земельного податку, що підтверджене зворотнім боком картки облікового рахунку платника податків (а.с. 20-22).

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 15 Податкового кодексу України на платників податків покладений обовязок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України на платників податків покладений обов'язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Таким чином, на відповідача у справі покладений обовязок щодо обчислення та сплати сум податкових зобовязань.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень розділу ХIII Податкового кодексу України.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст.46 ПКУ, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обовязку подання щомісячних декларацій.

Згідно з пунктом 287.3 статті 287 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

При цьому, пунктом 56.11 ст. 56 ПК України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до пункту 288.7 статті 288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

З метою стягнення податкового боргу та у відповідності до пункту 59.1 статті 59 ПК України, відповідачу засобами поштового звязку направлено з повідомленням про вручення податкову вимогу №412-25 від 19.06.2015 року, доказів оскарження якої в судовому або адміністративному порядку до суду сторонами не надано.

Застосовані податковим органом заходи не призвели до погашення податкової заборгованості.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Стаття 36 ПК України визначає, що податковим обовязком визнається обовязок платника податків обчислити, задекларувати та сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обовязок виникли у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених ним Кодексом або законами з питань митної справи.

Визначення податкового боргу, надане у пп. 14.1.175 ст. 14 Кодексу, свідчить, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Порядок погашення податкового боргу платника податків встановлено Податковим кодексом. Так, згідно ст. 95 Кодексу контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.1 - 95.3 ст. 95 ПК України).

Відповідно до п. 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 41 Кодексу контролюючі органи, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах їх повноважень, є органами стягнення (виключно). Орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених ПК або іншими законами України (п. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Права органів доходів і зборів на час розгляду справи передбачені ст. 20 ПК України.

Згідно з п.п. 20.1.18 та 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право: визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податного боргу або його частини.

Пунктом 54.1. ст. 54 Податкового кодексу України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України).

Позивачем, з метою стягнення податкового боргу направлено відповідачу податкову вимогу №412-25 від 19.09.2015 року, проте відповідачем сума боргу сплачена не була.

Відповідно до п.87.2 ст. 87 ПК джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з п.89.3 ст. 89 ПК України Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Відповідно до п.95.1, п. 95.3 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно статті 90 Податкового кодексу України пріоритет податкової застави щодо пріоритету інших обтяжень (включаючи інші застави) встановлюється відповідно до закону.

Статтею 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (абзац 3 пункту 95.3 статті 95 ПК України із змінами та доповненнями).

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд не приймає доводи відповідача щодо суми боргу, податковий борг є узгодженим, наявність у відповідача заборгованості підтверджується матеріалами справи, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та визнає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Відповідач не скористався цим правом тому податковий борг є узгодженим.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню, оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуюче вищезазначене та те, що відповідач на час розгляду справи не сплатив суму податкового боргу в розмірі 81089,38 грн., тому суд приходить висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі, та з відповідача необхідно стягнути зазначену суму.

Керуючись, ст.ст. 2, 8-11, 17, 69-71, 86, 94, 158-163, 185-186, 254 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (, юридична адреса: вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, м. Маріуполь, Донецька область, 87526) до Регіонального управління з єксплуатиції каналу комунального підприємства «Компанія вода Донбасу» про стягнення коштів з рахунків у банківських установах, які обслуговують Регіональне управління з єксплуатиції каналу комунального підприємства «Компанія вода Донбасу» () в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 81089,38 грн. - задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують Регіональне управління з єксплуатиції каналу комунального підприємства «Компанія вода Донбасу» (, юридична адреса: 84112, Донецька область, місто Словянськ, вулиця Університетська, буд. 13) в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 81089 (Вiсiмдесят одна тисяча вісімдесят дев`ять) гривень 38 копiйок.

Повний текст рішення виготовлено 09 лютого 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подала, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Шинкарьова І.В.