Справа № 489/5784/17
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/5784/17
Номер провадження 2-а/489/75/18
РІШЕННЯ

Іменем України

13 лютого 2018 року. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Сироватка Т.О

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Тарасюк І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора Управління патрульної поліції у м. Миколаєві 3 роти 3 батальйону лейтенанта поліції Братко Олександра Вікторовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернувся із позовом до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора Управління патрульної поліції у м. Миколаєві 3 роти 3 батальйону лейтенанта поліції Братко Олександра Вікторовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. Вказував, що 28.11.2017 р. відносно позивача, інспектором патрульної поліції Братко О.В. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. за порушення вимог ч.1 ст. 122 КУпАП, оскільки керуючи транспортним засобом, він здійснив поворот ліворуч, порушивши вимоги дорожнього знаку «Рух прямо або праворуч», чим порушив п.п. 2.1 ПДР України. Проте позивач з вказаною постановою не погоджується, оскільки справу про адміністративне правопорушення інспектором розглянуто з порушенням норм чинного законодавства.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції лейтенанта поліції Братко О.В. щодо складання постанови серії БР № 746419 від 28.11.2017 року про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП; визнати постанову серії БР № 746419 від 28.11.2017 про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнавав та проти них заперечував. Із письмових заперечень представника відповідача вбачається, що позивачем дійсно було вчинено адміністративне правопорушення. А саме останній здійснив поворот ліворуч всупереч вимогам дорожнього руху, що підтверджується відеозаписом, здійсненим із нагрудної камери поліцейського під час вчинення позивачем правопорушення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

28.11.2017 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Миколаєві по пр. Миру в напрямку вул. Пограничної від вул. Будівельників здійснив поворот ліворуч, всупереч вимогам дорожнього знаку «Рух прямо або праворуч», чим порушив п.п. 2.1 ПДР України. Його було зупинено інспектором 3 роти 3 батальйону лейтенанта поліції Братко О.В. та винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 746419 за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП України передбачено відповідальність за невиконання вимог дорожніх знаків.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність…, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що інспектором патрульної поліції в порушення вимог чинного законодавства винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та не дотримано процедури розгляду справи згідно КУпАП.

Доводи позивача про те, що відповідач розглянув адміністративну справу всупереч вимог чинного законодавства, відразу на місці зупинки автомобіля, чим порушив положення ст. 258 КУпАП не можуть бути прийняті судом до уваги через наступне.

Так, відповідно до положеньст. 283 КпАП України - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП- справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Пунктом 2.3 рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 передбачено, що у частинах першій, другійстатті 258 КпАП Українивизначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

ЗаКпАП Українидо цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень розгляду у скороченому провадженні не підлягають. (ВАСУ справа № К/800/37207/15 від 26 жовтня 2016 року).

Частина третя ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина третя ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

При цьому зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою врегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України і вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи постанови Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесенихЗаконом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху»та вищевказаною Інструкцією.

З огляду на викладене, вбачається, що розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що представником відповідача надано докази вини позивача та вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме відеозапис, з якого вбачається, що позивач дійсно здійснив поворот ліворуч, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та в їх задоволенні необхідно відмовити.

Щодо позовних вимог в частині визнання дій інспектора патрульної поліції неправомірними, суд вважає, що в їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки інспектор діяв в межах повноважень, наданих йому згідно чинного законодавства.

Так, частина третя ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 30, 72, 73, 241-246КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора Управління патрульної поліції у м. Миколаєві 3 роти 3 батальйону лейтенанта поліції Братко Олександра Вікторовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13.02.2018 р.

Суддя Н.С. Тихонова