Справа № 809/1407/17
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №809/1407/17

06 лютого 2018 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Василько А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до голови Івано-Франківського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 (відповідач 1),

керівника апарату Івано-Франківського окружного адміністративного суду ОСОБА_3 (відповідач 2),

третя особа суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Микитин Надія Михайлівна

про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо не зобовязання відповідача 2 зафіксувати документально невихід на роботу судді Микитин Н.М. до 18.09.2017 року, зобовязати відповідача 1 скерувати звернення від 18.09.2017 року до відповідача 2 для відпрацювання акту про невихід на роботу судді Микитин Н.М.; зобовязати відповідача 2 скласти акт про невихід на роботу судді Микитин Н.М. в період з липня по вересень 2017 року.

В позовній заяві позивач стверджує, що: голова суду має право фіксувати через керівника апарату суду порушення законодавства про працю, навіть і суддями очолюваного ним суду; голова суду зобовязаний був доручити керівнику апарату відпрацювати відповідний акт, який би зафіксував факт постійного невиходу на роботу судді Микитин Н.М. після того як в останньої закінчилися повноваження судді.

Відповідач 1 голова Івано-Франківського окружного адміністративного суду подав заперечення проти адміністративного позову, просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову, проводити розгляд справи у його відсутності. В запереченні на позовну заяву відповідач 1 зазначає, що у скарзі позивач не навів жодного обґрунтування з приводу порушення будь-яких його прав чи законних інтересів, вважає, що ним не допущено жодної протиправної бездіяльності стосовно позивача, не порушено його прав, а надана ним відповідь повністю відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян». Сама незгода позивача з наданою відповіддю на скаргу не може бути підставою для задоволення позову.

Відповідач 2 керівник апарату Івано-Франківського окружного адміністративного суду ОСОБА_4 у запереченні проти адміністративного суду від 11.12.2017 вказує, що позовна вимога до неї є похідною від перших двох вимог, підтримує письмові заперечення голови Івано-Франківського окружного адміністративного суду, просить проводити розгляд справи без її участі.

Третя особа суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Микитин Н.М. у запереченні проти адміністративного позову просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову, зазначає, що відсутність у будь-кого, у тому числі й позивача, прав та обовязків у звязку з заявленими вимогами, не породжує для них й права на захист, тобто права на звернення із даним адміністративним позовом.

Третя особа подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2017 передано адміністративну справу № 809/1407/17 на розгляд Львівському окружному адміністративному суду.

08.11.2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до голови Івано-Франківського окружного адміністративного суду ОСОБА_2, керівника апарату Івано-Франківського окружного адміністративного суду ОСОБА_3, третя особа суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Микитин Надія Михайлівна про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання до вчинення дій залишено без руху.

28.11.2017 відкрито провадження у вказаній адміністративній справі. Справу призначено до судового розгляду на 12.12.2017 о 11.30 год.

В судове засідання від 12.12.2017 року позивач чи його представник не зявилися. Розгляд справи відкладено на 16.01.2018 року за клопотанням позивача.

В судове засідання 16.01.2018 року позивач чи його представник не зявились. Розгляд справи відкладено за клопотанням позивача, про що прийнято ухвалу. Судове засідання призначено на 06.02.2018 року.

В судове засідання від 06.02.2018 року позивач чи його представник не зявились. Позивач подав, зокрема, копію повістки про свою участь в розгляді кримінальної справи 06.02.2018 року та заяву про слухання справи в режимі відеоконференції. Доказів направлення даної заяви іншим учасникам справи не подав.

Судом відхилено заяву позивача про слухання справи в режимі відеоконференції, оскільки позивач не надав доказів на її обґрунтування та подав заяву лише у третє судове засідання.

З огляду на те, що за клопотанням позивача розгляд справи вже двічі відкладався, а у третє судове засідання він також не мав змоги прибути, судом вирішено розглядати справу без участі позивача за наявними матеріалами (згідно п.9 ст. 205 КАС України).

Суд відхилив клопотання позивача про розгляд справи колегією суддів, оскільки заявлено спір незначної складності, а також відхилив клопотання про витребування журналу виходу на роботу працівників суду з огляду на обставини, які підлягають дослідженню у даній справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для справи суд виходив з наступного.

ОСОБА_1 звернувся до голови ІваноФранківського окружного адміністративного суду з заявою (скаргою) від 18.09.2017 у якій просив зобовязати керівника апарату даного суду скласти акт про не вихід на роботу судді Микитин Н. У скарзі ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_5 же протягом тривалого часу не зявляється на робоче місце, враховуючи ту обставину, що в неї закінчились повноваження судді.

Голова Івано-Франківського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 на зазначену скаргу надав відповідь від 28.09.2017 року № 01-23/2081/17, у якій повідомив заявника про те, що ним у скарзі зазначається про вчинення суддею Микитин Н.М. дисциплінарного проступку та розяснив, що згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів», зокрема, ст.108, органом, що здійснює дисциплінарне провадження щодо судді є дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному Законом України «Про Вищу раду правосуддя». У відповіді зазначається про відсутність фактів тривалого невиходу на роботу судді Микитин Н.М.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996, № 393/96-ВР (надалі Закон № 393/96) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Згідно ст. 3 Закону № 393/96 пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Згідно матеріалів справи заява (скарга) ОСОБА_1 від 18.09.2017 року, адресована голові Івано-Франківського окружного адміністративного суду, у якій викладено прохання про складення акту про невихід на роботу була розглянута та на неї надано відповідь від 28.09.2017 року № 01-23/2081/17 про відсутність фактів тривалого невиходу на роботу судді Микитин Н.М.

Судом не встановлено протиправності у діях відповідача 1 та відповідача 2, ними не допущено протиправної бездіяльності.

Позивач у позовній заяві не вказав, які його права порушені згідно заявлених позовних вимог та не обґрунтував їх жодними доказами.

З огляду на викладене, судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 205, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Крутько О.В.

Повне рішення складено 12 лютого 2018 року.