Справа № П/811/2089/17
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року м. Кропивницький Справа № П/811/2089/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши у м. Кропивницькому в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Ефект" до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.11.2017 №№ 2, 2, -

ВСТАНОВИВ:

Приватного підприємство "Ефект" звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області Форми «Р» № 2 від 17.11.2017, яким ПП «Ефект» було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 1912006 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 710 526 грн.;

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області Форми «Р» № 2 від 17.11.2017, яким ПП «Ефект» було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1 500 911 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 771 597 грн.

Позивач не погоджується з висновками акту перевірки та прийнятим на його підставі податковими повідомленням-рішенням й мотивує позовні вимоги тим, що вказані рішення порушують його права, суперечать діючому законодавству, прийняті на основі необґрунтованих висновків податкового органу, що викладено в позовній заяві та додаткових поясненнях.

Позивач вважає, що висновки ОСОБА_1 перевірки є необґрунтованими і незаконними, та такими, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях, що в свою чергу, не підтверджені належними документами. Як наслідок, штрафні (фінансові) санкції застосовані згідно спірних податкових повідомлень-рішень є неправомірним та підлягають скасуванню.

Відповідачем подано відзив, згідно якого позовні вимоги не визнаються в повному обсязі, оскільки прийняття оскаржуваних рішень обумовлено порушенням податкового законодавства, що виявлені під час перевірки, а тому рішення є правомірними та не підлягають скасуванню (т.5, а.с. 225-232).

Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, з яким погодився представник відповідача (т.6, а.с. 8).

Представник відповідача надав клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 153).

Відповідно до ч. 9 ст. 202 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

В період з 11 по 29 вересня 2017 року співробітниками Головного управління ДФС у Кіровоградській області було проведено документальну планову виїзну перевірку Приватного підприємства «Ефект» з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, а також дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2014 по 30.06.2017 та з питання правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнодержавне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.06.2017, за результатами якої було складено ОСОБА_1 № 349/11-28-14-02/13767430 від 06.10.2017 (т1, а.с. 30-90).

Згідно висновків ОСОБА_1, перевіркою встановлено порушення позивачем, в тому числі:

- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1912006 грн., у тому числі за 2014 рік на суму 516867 грн., за 2015 рік на суму 490956 грн., за 2016 рік на суму 877388 грн., за 1 квартал 2017 року на суму 3939 грн., за 2 квартал 2017 року на суму 22856 грн.;

- п.44.1 ст. 44, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1500911 грн., у т.ч.:

- за жовтень 2014 року - на суму ПДВ 23035 грн.;

- за листопад 2014 року - на суму ПДВ 97110 грн.;

- за грудень 2014 року - на суму ПДВ 83467 грн.;

- за лютий 2015 року - на суму ПДВ 46833 грн.;

- за травень 2015 року - на суму ПДВ 55526 грн.;

- за липень 2015 року - на суму ПДВ 600 грн.;

- за вересень 2015 року - на суму ПДВ 89800 грн.;

- за жовтень 2015 року - на суму ПДВ 72515 грн.;

- за листопад 2015 року - на суму ПДВ 75558 грн.;

- за грудень 2015 року - на суму ПДВ 113757 грн.;

- за лютий 2016 року - на суму ПДВ 47250 грн.;

- за березень 2016 року - на суму ПДВ 49086 грн.;

- за квітень 2016 року-на суму ПДВ 103217 грн.;

- за травень 2016 року - на суму ПДВ 135537 грн.;

- за липень 2016 року - на суму ПДВ 116229 грн.;

- за серпень 2016 року - на суму ПДВ 240300 грн.;

- за вересень 2016 року - на суму ПДВ 120410 грн.;

- за листопад 2016 року - на суму ПДВ 367 грн.;

- за березень 2017 року - на суму ПДВ 3647 грн.,

- за квітень 2017 року - на суму ПДВ 20936 грн.,

- червень 2017 року - на суму ПДВ 5731 грн. (т.1. а.с. 88-89).

17.11.2017 відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення № 2 від 17.11.2017, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток з основного зобовязання на суму 1912006 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 710 526 грн., а також № 2, яким ПП «Ефект» було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість з основного зобовязання на суму 1 500 911 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 771 597 грн. (т.1, а.с. 94-95).

Приписами п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За приписами ст. 134 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) об'єктом оподаткування податку на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу, а також дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Водночас, відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України (в статей Податкового кодексу України чинних на час вчинення правовідносин) витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У свою чергу, пп.139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України містить застереження, за яким не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Зокрема, відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) у паперовому вигляді або в електронній формі. При цьому, у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Статтею 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Так, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пп.2.4 п. 2 Положення Про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №168/704 від 05.06.1995 року, первинні документи (на паперових і машинозчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному вираженні), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійсненні господарської операції і складання первинного документа.

Що стосується правових підстав для формування податкового кредиту з податку на додану вартість, суд вважає за необхідне вказати таке.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобовязання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

У свою чергу, відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: 1) придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; 2) придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому в п. 198.2 зазначеної статті передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів із банківського рахунку платника податку в оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

З аналізу наведених правових норм у їх системному звязку, суд дійшов висновку, що необхідною умовою для правомірності формування податкового кредиту та валових витрат, є фактичне здійснення господарської операції платником податків.

У свою чергу, фактичне здійснення господарської операції платником податків посвідчується, зокрема, належно оформленими податковими накладними та іншими первинними бухгалтерськими документами.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

При цьому, платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності (пункт 44.3 статті 44 Податкового кодексу України).

Зазначеному обовязку платника податків кореспондує визначене п.85.4 ст. 85 Податкового кодексу України право посадових осіб податкового органу при проведенні перевірок отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів (обов'язкових платежів), порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Пункт 44.4 ст. 44 Податкового кодексу України містить застереження, за яким вищезазначені документи, пов'язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Виходячи зі змісту наведених вище норм, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Отже, наявність податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку на додану вартість, не є єдиною умовою формування податкового кредиту. При цьому будь-які документи, складені на підтвердження факту здійснення окремої господарської операції, набувають статусу документа за своїм суттєвим навантаженням лише у разі фактичності здійснення господарської операції, з приводу якої складається відповідний документ, тобто, зміст господарської операції превалює над її формою.

При цьому згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. 2.1., 2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ Будсервіс тайм, укладено договір поставки №0409/1 від 04.09.2014, за змістом якого продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним Договором, поставити покупцю бітум нафтовий дорожній вязкий БНД 60/90 100 тон (т.2, а.с. 30).

Факт поставки вказаного товару підтверджується рахунками на оплату (т.2, а.с. 31-37), видатковими накладними (т.2, а.с. 38, 40, 43, 45, 48, 50), товарно-транспортними накладними (т.2. а.с. 42, 47, 52), випискою з банку (т.2, а.с. 54), податковими накладними на загальну суму 350010 грн., в тому числі ПДВ на загальну суму 58335 грн. (т.2, а.с. 39, 41, 44, 46, 49, 51).

Між позивачем та ТОВ «Торговий дім «Водна техніка», укладено договір поставки №22/Ф12 від 20.10.2014, за змістом якого продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним Договором, поставити покупцю товар згідно рахунків-фактур (т.2, а.с. 55-58).

Факт поставки вказаного товару підтверджується рахунками на оплату (т.2, а.с. 59, 63), податковими накладними (т.2. а.с. 60), видатковими накладними (т.2, а.с. 64), подорожніми листами (т.2, а.с. 61, 65), податковими накладними на загальну суму 26669,60 грн., в тому числі ПДВ на загальну суму 4444,93 грн. (т.2, а.с. 62,66), випискою з банку (т.2, а.с. 67).

Також, між позивачем та ТОВ «Водолій 14», укладено договір поставки №0708/14 від 07.08.2014, за змістом якого продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним Договором, поставити покупцю товар згідно рахунків-фактур (т.2, а.с. 74).

Факт поставки товару (каміння бутового, бітум, щебня ) підтверджується рахунками на оплату рахунками-фактурами (т.2, а.с. 75-83), видатковими накладними (т.2, а.с. 85, 88, 90, 92, 94, 97, 100, 102, 104, 106), товарно-транспортними накладними (т.2. а.с. 87, 96, 99), подорожніми листами (т.2, а.с. 114-117), податковими накладними на загальну суму 568500 грн., в тому числі ПДВ на загальну суму 94749,99 грн. (т.2, а.с. 86, 89, 91, 93, 95, 98, 101, 103, 105, 107), випискою з банку (т.2, а.с. 108-111).

Між позивачем та ФОП ОСОБА_2, укладено договори про надання автотранспортних послуг № 4/5 від 13.05.2014, а також №1/5 від 14.05.2015, № 1/11 від 19.11.2016 (т.2, а.с. 118, т.3, а.с. 180, т.5, а.с. 21).

Факт надання автотранспортних послуг підтверджується рахунками на оплату рахунками-фактурами (т.2, а.с. 119, 123, 127, 141, 145, 149, 153, 157, 161, т.3, а.с. 181, 185, 189, 193, 197, 201, т.5., а.с. 22), актами виконаних робі (т.2. а.с. 120, 124, 128, 142, 146, 150, 154, 158, 162, т.3, а.с. 182, 186, 190, 195, 198, 202, т.5, а.с. 23), товарно-транспортними накладними (т.2. а.с. 122, 126, 130, 144, 148, 152, 156, 160, 164, 183, т.3, 188, 192, 196, 200, 204, т.5, а.с. 24), податковими накладними на загальну суму 16600 грн., в тому числі ПДВ на загальну суму 3816,60 грн. (т.2, а.с. 121, 125, 129, 143, 147, 151, 155, 159, 163, т.3, а.с. 184, 187, 191, 199, 203), виписками з банку (т.2, а.с. 165-172, т.3, а.с. 205-210, т.5, а.с. 26).

Також, між позивачем та ПП «Голд Сервіс», укладено договір поставки №04/11 від 04.11.2014, за змістом якого продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним Договором, поставити покупцю товар згідно рахунків-фактур (т.2, а.с. 173).

Факт поставки товару (піску річкового, піщано-щебневої суміші, щебню) підтверджується рахунками-фактурами (т.2, а.с. 174-188), видатковими накладними (т.2, а.с. 192, 195, 198, 201, 204, 207, 210, 213, 216, 219, 222, 225, 227, 230, 233, 236, 240, 243, 246, 249), товарно-транспортними накладними (т.2. а.с. 194, 197, 200, 203, 206, 209, 212, 218, 224, 226, 229, 232, 238, 242, 248, т. 3, 1,), подорожніми листами (т.2, а.с. 215, 221, 235, 245), податковими накладними на загальну суму 1063800 грн., в тому числі ПДВ на загальну суму 168227,99 грн. (т.2, а.с. 193, 196, 199, 202, 205, 208, 211, 214, 217, 217, 220, 223, 225, 228, 231, 234, 237, 241, 244, 247, 250), виписка з банку (т.3, а.с. 2-8).

Між позивачем та ПП «Бета-трейд», укладено договір поставки №21/01 від 21.01.2015, за змістом якого продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним Договором, поставити покупцю товар згідно рахунків-фактур (т.3, а.с. 145).

Факт поставки товару (щебню) підтверджується рахунками-фактурами (т.3, а.с. 146-151), видатковими накладними (т.3, а.с. 155, 158, 161, 164, 173), товарно-транспортними накладними (т.3. а.с. 157,160, 163, 166, 169-172, 175), податковими накладними (т.3, а.с. 156, 159, 162, 168, 174), випискою з банку (т.3, а.с. 176-179).

Також, між позивачем та ПП «Кремінь ПММ», укладено договори купівлі продажу №01/09 від 01.09.2015, а також №16/03 від 30.03.2016, за змістом яких продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним Договором, поставити покупцю товар згідно рахунків-фактур (т.3, а.с. 226, т.4, 152).

Факт поставки товару (добавки адгезійної, бітумної мастики, емульсії бітумної, щебню, піску річкового, каменю буту, піщано-щебневої суміші), підтверджується рахунками-фактурами (т.3, а.с. 227-230, т.4, а.с. 153-155), видатковими накладними (т.3, а.с. 231, 233, 235, 237, 239, 241, 243, т.4, а.с. 156-158), товарно-транспортними накладними (т.3. а.с. 245-246), подорожніми листами (т.4, а.с. 3-6, 163-166), податковими накладними на загальну суму 1120179,17 грн., в тому числі ПДВ на загальну суму 241555,84 грн. (т.3, а.с. 232, 234, 236, 238, 240, 242, 244, т.4. а.с. 159), виписками з банку (т.3, а.с. 247-249, 160).

Також, між позивачем та ПП «ОСОБА_1 груп», укладено договори №16/1304 від 13.04.2016, № 16/1104 від 11.04.2016 за змістом яких продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним Договором, поставити покупцю бітум нафтовий дорожній, а також товар згідно рахунком-факторую (т.4, а.с. 167, 168).

Факт поставки товару (бітуму нафтового дорожнього, бітуму, щебню), підтверджується рахунками-фактурами (т.4, а.с. 169-178, 180-183), видатковими накладними (т.4, а.с. 187, 189, 191, 194, 197, 200, 203, 205, 208, 211, 214, 217, 220, 223, 226, 229, 231, 239, 243 ), товарно-транспортними накладними (т.4, а.с. 193, 196, 199, 202, 207, 210, 213, 216, 219, 222, 225, 228, 230, 233-234, 237-238, 241-242, 245-246), подорожніми листами (т.4, а.с. 248-250, т.5, а.с.1-2), податковими накладними на загальну суму 2284894 грн., (т.4. а.с. 186, 188, 190, 192, 195, 198, 201, 204, 206, 209, 212, 215, 218, 221, 224, 227, 230, 232, 236, 240, 244, ), виписками з банку (т.5, а.с. 3-14).

Між позивачем та ТОВ «Смарт Імпекс», укладено договір купівлі-продажу №17/08/16 від 17.08.2016 за змістом яких продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним Договором, поставити покупцю товар згідно рахунком-факторую (т.5, а.с. 15).

Факт поставки товару (арматури, сталі, труби профільної, листа, дрота оцинкованого та профілю оцинкованого), підтверджується рахунком-фактурою (т.5, а.с. 16), видатковою накладною (т.5, а.с. 17), товарно-транспортною накладною (т.5, а.с.19), податковою накладною на загальну суму 340000 грн., (т.5. а.с.18), випискою з банку (т.5, а.с. 2).

Також, між позивачем та ТОВ «Комерційна група «Фенікс», укладено договори №0108/16 від 01.08.2016, за змістом яких продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним Договором, поставити покупцю бітум нафтовий дорожній, пічне паливо, а також товар згідно рахунком-факторую (т.5, а.с. 27-28).

Факт поставки товару (бітуму нафтового дорожнього, пічного палива, поковки, цегли, сталі, прокату листового, труби, шлакопортландцементу), підтверджується рахунками-фактурами (т.5, а.с. 29-35), видатковими накладними (т.5, а.с. 37, 39, 41, 45, 48, 51, 54, 57, 60, 64, 68, 72), товарно-транспортними накладними (т.5, а.с. 38, 40, 42-43, 46, 49, 52, 55, 58, 61-62, 65-66, 69-70, 73), податковими накладними на загальну суму 1622160 грн., (т.5. а.с. 44, 47, 50, 53, 56, 59, 63, 67, 71, 74), виписками з банку (т.5, а.с. 75-79).

Кошти по вказаним господарським операціям були відображені в податкових деклараціях з ПДВ з розшифровками податкових зобовязань та податкового кредиту до них (т.3, а.с. 105-145, т.4, 112-141).

В подальшому зазначені товари були використані при проведенні будівельних робіт (т.2, а.с. 69-73, т.3, а.с. 3-104, т.4, 18-111, т.5, а.с. 80-176).

Враховуючи викладене, позивач надав необхідні докази, які підтверджують факт здійснення господарських операцій із зазначеними вище контрагентами.

Таким чином, відповідач не довів суду суду фактів безтоварного характеру вказаних вище господарських операцій, обізнаності позивача щодо діяльності осіб з контрагентами своїх постачальників та контрагентів зі своїми постачальниками, зокрема щодо створення їх із протиправною метою і несплати ними податків, наявність зговору на вилучення коштів державного бюджету шляхом безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ тощо.

Стосовно господарських операцій між позивачем та ТОВ «Строй комплекс груп» на загальну суму 941215,13 грн., у тому числі ПДВ 156869,19 грн., а також ТОВ «Фавор ОСОБА_3» на загальну суму 453346 грн., у тому числі ПДВ 75557,67 грн., (Т.3, а.с. 211-225, Т.4, 7-17, 142-151), то суд зазначає наступне.

Вироком суду у справі № 537/544/17 встановлена фіктивність діяльності юридичних осіб - контрагентів позивача: ТОВ «Строй комплекс груп», ТОВ «Фавор ОСОБА_3» (т.5, а.с. 190-209).

Вирок суду набрав законної сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України підставою для звільнення від доказуванням є вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили.

З огляду на викладене, фіктивність операцій, між позивачем та ТОВ «Строй комплекс груп», а також ТОВ «Фавор ОСОБА_3», вже встановлено вироком суду, а тому господарські операції між позивачем та ТОВ «Строй комплекс груп» на загальну суму 941215,13 грн., у тому числі ПДВ 156869,19 грн., а також ТОВ «Фавор ОСОБА_3» на загальну суму 453346 грн., у тому числі ПДВ 75557,67 грн., не знайшли свого підтвердження.

Таким чином у задоволенні позовних вимог, стосовно скасування податкового повідомлення-рішення з ПДВ по ТОВ «Строй комплекс груп» з основного зобовязання у розмірі 47 250 грн., а також штрафних санкцій у розмірі 23 625 грн., по ТОВ «Фавор ОСОБА_3» з основного зобовязання у розмірі 75 558 грн., а також штрафних санкцій у розмірі 37 779 грн., з податку на прибуток ТОВ «Строй комплекс груп» з основного зобовязання у розмірі 169 419 грн., по ТОВ «Фавор ОСОБА_3» з основного зобовязання у розмірі 81 603 грн. - необхідно відмовити ( штрафні санкції з податку на прибуток по взаємовідносинам з вказаними вище контрагентами відповідачем не застосовувались (т.5 а.с.189)).

Однак, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Кіровоградській області Форми «Р» № 2 від 17.11.2017, яким ПП «Ефект» було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 1 660984 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 710 526 грн. а також № 2 від 17.11.2017, яким ПП «Ефект» було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1378103 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 710193 грн. необхідно задовольнити.

Позивачем, при поданні адміністративного позову, сплачено судовий збір у розмірі 73 425,60 грн. (т.1 а.с.2).

Згідно із ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобовязати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обовязку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, відповідно до п. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 66 897,09 грн. (в частині задоволених позовних вимог, та сплачені за подання позовної заяви) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Крім того, позивачем подано заяву про відшкодування судових витрат, які складаються із суми сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України гарантовано свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Між позивачем та адвокатом укладено договір про надання правничої допомоги (т.6, а.с. 11). До нього також долучено розрахунок суми гонорару за надання правничої допомоги (т.6, а.с. 12). Проте не надані докази оплати таких послуг, згідно умов договору гонорар виплачується не пізніше 5-ти днів з дня винесення рішення (т.6, а.с. 11).

Станом на час винесення рішення доказів оплати гонорару не надано.

Крім того, суд звертає увагу, що до розміру судових витрат, які просить стягнути позивач, віднесено грошові суми за дії які лише можуть бути вчинені у майбутньому, зокрема складання документів до суду апеляційної інстанції - 3 200 грн., участь у судових засіданнях у суді апеляційної інстанції - 1600 грн. (т.6 а.с.12).

З огляду на викладене, станом на час винесення рішення у справі позивач не поніс судових витрат на надання правничої допомоги, а тому вони не можуть бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 139, 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області № 2 від 17.11.2017, яким приватному підприємству «Ефект» було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 1 660 984 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 710 526 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області № 2 від 17.11.2017, яким приватному підприємству «Ефект» було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1 378 103 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 710 193 грн.

Присудити на користь приватному підприємству «Ефект» (, вул. Центральна, 111, с.Григорівка, Світловодський район, Кіровоградська область, 27533) судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (, вул. В. Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006) у розмірі 66 897,09 грн. (шістдесят шість тисяч вісімсот девяносто сім грн. 09 коп.).

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295-296 та пунктом 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_1