Справа № 607/1554/17
Суддя: Братасюк В. М.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2018 Справа №607/1554/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Братасюка В.М.

за участі секретаря судового засідання: Бігун О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі позову заяву ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління ПФУ Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправними дій щодо відмови в обчисленні його пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату за період роботи з 01.06.1994р. по 31.05.1999 р. в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» та зобов'язання Тернопільського об'єднаного управління ПФУ в Тернопільській області з 19.01.2017 року здійснити перерахунок його пенсії з врахуванням Архівної довідки від 01.06.2016р. за №Щ-3/04-11 виданої Державним архівом Тернопільської області про заробітну плату за період роботи з 01.06.1994р. по 31.05.1999 р. в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна».

В обґрунтування позову зазначив, що 19.01.2017року звернувся до Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення пенсії та надав пакет документів, йому було призначено пенсію за віком з 25.11.2016року, проте при обчисленні розміру його пенсійної виплати Тернопільським об'єднаним управлінням ПФУ Тернопільської області безпідставно не враховано довідку про заробітну плату за період роботи з 01.06.1994 року по 31.05.1999 року в республіканському акціонерному комерційному агропромисловому банку «України», посилаючись на те, що первинні документи (особові рахунки по заробітній платі) велися неналежним чином. Вважає вказані дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області протиправними та такими, що порушують його право на отримання пенсії у встановленому діючим законодавством, розмірі, а тому просить позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, подано суду заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги просять задовольнити та відшкодувати витрати за проведення експертизи.

Представник відповідача Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у письмовому запереченні відносно позову. В останнє судове засідання представник відповідача не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

Позивачу ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону

України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 25.11.2016 року.

Листом Тернопільського об'єднаного управління ПФУ Тернопільської області №1295/04 від 23.01.2017 року ОСОБА_1 повідомлено, що призначити пенсію з урахуванням заробітної плати за п'ять років до липня 2000 року згідно поданої ним довідки №Щ-3/04-11 від 01.06.2016р. виданої Державним архівом Тернопільської області за період з 01.06.1994 року по 31.05.1999 року, немає можливості, оскільки первинні документи (особові рахунки по заробітній платі) по акціонерному комерційному агропромисловому банку «Україна» велися неналежним чином, що встановлено актом №228 від 22.11.2016року про результати перевірки достовірності подання довідки про заробіток для обчислення пенсії складеного спеціалістами відділу контрольно-перевірочної роботи Тернопільського об'єднаного управління ПФУ Тернопільської області.

Відповідно до ч. 1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право позивача на одержання пенсії за віком, відповідачем не оспорюється, а тому доказуванню не підлягає.

Згідно з вимогами ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ч.1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно підпункту в) пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України за № 22-1 від 25.11.2005 року (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року) - до заяви про призначення пенсії за віком додається довідка про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу до 01.07.2000, а починаючи з 01.07.2000 індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком 2, додатком 3.

На виконання вимоги Порядку позивачем в органи пенсійного фонду було подано Архівну довідку №Щ-3/04-11про трудовий стаж ОСОБА_1 від 01.06.2016р. , копії особових рахунків по заробітній платі за період роботи з 1994 по 1999 p.p., та копію трудової книжки, з якої вбачається, що ОСОБА_1 з 12.05.1994року прийнятий на роботу в порядку переводу на посаду оператора відділу фінансової безпеки в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «України», 23.12.1999 року був звільнений з роботи.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Як стверджує відповідач, провести зустрічну перевірку довідки №Щ-3/04-11 від 01.06.2016року, яка видана Державним архівом Тернопільської області за період роботи з 01.06.1994 року по 31.05.1999 року в Тернопільській дирекції акціонерно-комерційного агропромисловому банку «Україна», немає можливості, оскільки первинні документи (особові рахунки по заробітній платі) даної організації велися неналежним чином.

На виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 11.05.2017року було проведено судово-економічну експертизу, згідно висновку експерта №575/17-22 від 27.09.2017року було встановлено, що за період роботи ОСОБА_1 з 01 червня 1994 року по 31 травня 1999 року сума нарахованої заробітної плати згідно даних особових рахунків співробітника банку «Україна» по заробітній платі складає 14116,28 гривень, сума нарахованої заробітної плати за виключенням сум одноразової матеріальної допомоги, оплати харчування - 13181,78 грн., сума виплаченої заробітної плати - 10610,91 гривень; розходжень у сумах нарахованої заробітної плати працівника ОСОБА_1 за період з 01.06.1994 року по 31.05.1999 року, вказаної в особових рахунках співробітника банку «Україна» по заробітній платі та вказаних в архівній довідці від 01.06.2016 року №Щ-3/04-11 не встановлено. Чи відповідають суми виплаченої заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.06.1994 року по 31.05.1999 року даним архівної довідки встановити не видається за можливе, оскільки в архівній довідці дані щодо виплачених ОСОБА_1 сум заробітної плати - відсутні; сума внесків до Пенсійного фонду України із заробітної плати ОСОБА_1 відповідно до особових рахунків за період з червня 1994 року по травень 1999 року складає 239,43 грн.; до Пенсійного фонду України із заробітної плати ОСОБА_1

утримувався збір у розмірі 1% від суми нарахованої заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.9 Кодексу адміністративного суду України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, оцінивши в сукупності зібранні по справі докази, суд приходить до висновку про порушення прав позивача ОСОБА_1, які підлягають захисту шляхом задоволення позову, а саме шляхом визнання протиправними дій Тернопільського об'єднаного управління ПФУ в Тернопільській області щодо призначення пенсії ОСОБА_1, без врахування Архівної довідки №Щ-3/04-11 від 01.06.2016р. виданої Державним архівом Тернопільської області про заробітну плату за період роботи з 01.06.1994р. по 31.05.1999р. в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» та зобов'язання Тернопільського об'єднаного управління ПФУ в Тернопільській області здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 з 25.11.2016 року (дати призначення пенсії) з врахуванням Архівної довідки №Щ-3/04-11 від 01.06.2016р. виданої Державним архівом Тернопільської області про заробітну плату за період роботи з 01.06.1994р. по 31.05.1999 р. в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна», оскільки відповідачем не представлено суду жодного доказу неможливості проведення зустрічної перевірки достовірності вище вказаної довідки та не обґрунтовано в чому саме полягає неналежність ведення особових рахунків по заробітних платах працівників акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна», натомість висновком експерта №575/17-22 від 27.09.2017року встановлено, що розходжень у сумах нарахованої заробітної плати працівника ОСОБА_1 за період з 01.06.1994 року по 31.05.1999 року, вказаної в особових рахунках співробітника банку «Україна» по заробітній платі та вказаних в архівній довідці від 01.06.2016 року №Щ-3/04-11 не встановлено та із заробітної плати утримувався збір на перерахування внесків в пенсійний фонд.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать і витрати пов'язані з проведенням експертиз.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне, стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління ПФУ в Тернопільській області судовий збір у розмірі 640 грн. та 1980грн. витрат за проведення судово-економічної експертизи.

Керуючись ст.ст.2, 5, 20,72-77,139, 243-246, 250, 255, 293,295 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Тернопільського об'єднаного управління ПФУ Тернопільської (м. Тернопіль вул. Руська, 17) області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Тернопільського об'єднаного управління ПФУ в Тернопільській області щодо призначення пенсії ОСОБА_1 без врахування Архівної довідки №Щ-3/04-11 від 01.06.2016р. виданої Державним архівом Тернопільської області про заробітну плату за період роботи з 01.06.1994р. по 31.05.1999 р. в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна».

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління ПФУ в Тернопільській області здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 з 25.11.2016 року (дати призначення пенсії) з врахуванням Архівної довідки №Щ-3/04-11 від 01.06.2016р. виданої Державним архівом Тернопільської області про заробітну плату за період роботи з 01.06.1994р. по 31.05.1999р. в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» та виплатити недоотриману пенсію з урахуванням раніше здійснених виплат.

Стягнути з Тернопільського об'єднаного управління ПФУ в Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 640грн. сплаченого судового збору та 1980грн. витрат за проведення судово-економічної експертизи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30 - денний строк з дня складання повного тексту рішення, апеляційної скарги.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк