Справа № 2а-3785/09/1519
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суд
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2018

м. Київ

К/9901/1144/18

2а-3785/09/1519

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Анцупової Т.О., розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Військової академії (місто Одеса) на постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 15.10.2009 (головуючий суддя Мазун І.А.,) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2014 (колегія суддів у складі головуючого судді Коваля М.П., суддів Потапчука В.О., Семенюка Г.В.) в справі за позовом ОСОБА_2 до Одеського ордена Леніна інституту Сухопутних військ про стягнення одноразової грошової допомоги, установив:

I. ПРОЦЕДУРА

1. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Одеського інституту Сухопутних військ про визнання права на отримання одноразової грошової допомоги згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» та стягнення з відповідача відповідної одноразової грошової допомоги внаслідок інвалідності, що настала в період проходження військової служби.

2. Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо відмови виплатити позивачу одноразову грошову допомогу внаслідок інвалідності, що настала в період проходження військової служби.

3. Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 15.10.2009, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2014, позов задоволено у повному обсязі.

4. У поданій касаційній скарзі Військова академія (місто Одеса) - правонаступник Одеського інституту Сухопутних військ, просила скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

5. Заявник у своїй касаційній скарзі наголошує, що при прийнятті оскаржуваних судових рішень суди посилались на норми законодавства, які спірні правовідносини не регулюють. На думку відповідача, оскільки заявник звільнився з лав Збройних сил до внесення змін до законодавства, що регулює порядок виплати одноразової грошової допомоги, яка настала в період проходження військової служби, положення ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» у редакції, чинній з 01.01.2017, на позивача не розповсюджуються.

6. Позивач заперечень проти касаційної скарги до суду не подав.

III. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що проходив службу в Збройних Силах України та наказом начальника Одеського артилерійського командного ордена Леніна училища ім. М.В. Фрунзе від 30.12.1984 № 325 виключений зі списків особового складу училища з 31.12.1984.

8. Згідно з довідкою від 22.01.2007 № 1 позивачу встановлена ІІ група інвалідності з причин травми, пов'язаної з виконанням обов'язків військової служби.

9. ОСОБА_2 звернувся до відповідача, за місцем проходження військової служби, із заявою про розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги у складі грошового забезпечення, визначеного ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», однак, відповідачем відмовлено позивачу у виплаті зазначеної допомоги.

10. Не погодившись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

11. Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що з огляду на положення ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМУ від 28.05.2008 № 499 (далі - постанова КМУ №499) позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з настанням інвалідності, що пов'язана з проходженням військової служби.

IV. ОЦІНКА СУДУ

12. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

13. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 213 КАС України у редакції, що діяла на час подання заявником касаційної скарги у даній справі, у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права

14. За змістом касаційної скарги заявник стверджує, що оскільки заявник звільнився з лав Збройних сил до внесення змін до законодавства, що регулює порядок виплати одноразової грошової допомоги, яка настала в період проходження військової служби, положення ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» у редакції, чинній з 01.01.2017, на позивача не розповсюджуються.

15. Аналогічні за змістом пояснення викладені в апеляційній скарзі відповідача.

16. Оцінюючи наведені в касаційній скарзі доводи, Суд виходить з того, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

17. При цьому, всупереч вимогам ст. 213 КАС України у редакції, що діяла на час подання заявником касаційної скарги у даній справі, відповідачем не вказано у чому полягає порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права.

18. Предметом спору у даній справі є дії Одеського ордена Леніна інституту Сухопутних військ щодо відмови виплатити позивачу одноразову грошову допомогу внаслідок інвалідності, що настала в період проходження військової служби.

19. Суди попередніх інстанцій встановлено, що позивач належить до кола осіб, які мають право на отримання зазначеної допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

20. Також, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що розмір грошового забезпечення для розрахунку зазначеної допомоги має обчислюватись з урахуванням норм ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а не Постанови КМУ №499, з мотивів, що закон в даному випадку має вищу юридичну силу.

21. Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови КМУ №499 викладений Верховним Судом України у постановах від 04.03.2014 (справа №21-31а14) та від 11.02.2014 (справа №21-495а13).

22. Відповідно до ст. 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

23. Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

24. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

25. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об'єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

26. У справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03, Рішення від 03.04.2008, п. 40) Європейський суд з прав людини звернув увагу, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції , має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

27. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову.

28. Відповідно до ст. 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

29. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Військової академії (місто Одеса) залишити без задоволення, а постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 15.10.2009 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2014 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя Т.О. Анцупова