Справа № 804/1381/17
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2018 року Справа № 804/1381/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТБМ-Строймонтаж" до Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Арендатех" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,-
З податковим повідомленням-рішенням, а також висновками акту перевірки позивач не погоджується з огляду на те, що підтвердженням здійснення господарської операції є первинний документ, який в свою чергу є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Жодного доказу на підтвердження фактів того, що поставка товарів за договором не здійснювалася не наведено. Відповідачем не встановлено розбіжностей між сумами податкового зобовязання ТОВ «Арендатех» та сумами податкового кредиту ТОВ "ТБМ-Строймонтаж" за операціями, які досліджувались в акті перевірки.
Крім того, позивач зазначив, що розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення - рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 16" січня 2015 року N НОМЕР_1 не доданий, у формі вказаного податкового повідомлення-рішення відсутня інформація щодо встановленого порушення з боку ТОВ «ТБМ-Строймонтаж», що свідчить про невідповідність даного рішення законодавчим актам.
Суд допустив процесуальне правонаступництво у справі та замінив відповідача ОСОБА_5 податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на ОСОБА_5 податкову інспекцію у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити.
Представник відповідача заперечував проти позовних вимог позивача, просив відмовити у їх задоволенні та додатково пояснив, що до перевірки позивачем не надано документів, щодо підтвердження наявності власних або орендованих офісних та складських приміщень.
Так між позивачем (покупець) та ТОВ «Арендатех» (постачальник) укладено договір найму транспортних засобів з екіпажем від 05.05.2014 р.
Однак, в акті надання послуг №244 та в договорі найму транспортних засобів з екіпажем від 05.05.2014 року не зазначено адреси, де саме виконувались дані послуги.
Таким чином, по взаємовідносинам ТОВ «Арендатех» - ТОВ «ТБМ-Строймонтаж» дослідження реальності здійснення та повноти відображення в обліку операцій встановлено відсутність підтвердження реальності здійснення даних господарських операцій, оскільки ТОВ «ТБМ-Строймонтаж» отримано вiд контрагентів паперовi носії за формою первинних документiв, в яких наведені вiдомостi, що не вiдповiдають фактичним (реальним) обставинам справи, так як вони складені на пiдставi недiйсностi господарських операцiй та вiдповiдно не можуть бути пiдставою для вiдображення в бухгалтерському та податковому облiку.
Будь-якi документи (у тому числi договори, накладнi, рахунки тощо) мають силу первинних документiв лише в разi фактичного здійснення господарської операції.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Крім того представник третьої особи у заяві зазначив, що постановою господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2017 року ТОВ «Арендатех» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.
Згідно пп. 75.1.2, п. 75.1, ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Перевіркою встановлено порушення пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, ст. 44, ст. 185, п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1, 200.2 ст. 200, п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України, ч. 2, с. 3, ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, п. 1,2 ст. 1, п.п 2.1, 2.2, 2.4, 2.15, 2.16 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року, №88, пп. 6.2, 6.3, п. 6, п. 7 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 р. №1379. ТОВ «ТБМ-Строймонтаж» сформував податковий кредит звітного періоду на підставі податкових накладних, які складені з порушенням встановленого законодавством України порядку та формою і не підтверджені первинними документами, а також за серпень 2014 року завищено суму податкового кредиту у податковій звітності з ПДВ на загальну суму 93 377 грн., що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту та суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню до державного бюджету за серпень 2014 року на загальну суму 93 377 грн.
Вказане податкове повідомлення-рішення позивач отримав 27 січня 2015 року.
Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області .
Однак рішенням про результати розгляду скарги від 24.03.2015 року Головне управління ДФС України у Дніпропетровській області залишило скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення без змін.
Так судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ «Арендатех» (контрагент-постачальник) укладено договір найму транспортних засобів з екіпажем від 05.05.2014 року № 02/05-2014.
Відповідно до умов вказаного договору орендодавець надає орендарю транспортні засоби та навісне обладнання для будівельних робіт.
В разі фактичного подовження сторонами цього строку, договір вважатиметься кожного разу подовженим на строк, вказаний у першому реченні цього пункту, однак в усякому разі не менше, ніж на місяць
В разі зміни вартісних або цінових складових, які формують вартість оренди відповідного транспортного засобу за цим договором. Орендодавець вправі направити орендарю повідомлення про зміну вартості оренди за цим договором чи інших його умов. Якщо на протязі 3-х робочих днів орендар не заперечив проти зміни вартості оренди чи зміни інших умов, вони вважаються погодженими орендарем та набувають сили для сторін цього договору, якщо орендар заперечив проти зміни вказаних умов, орендодавець набуває права направити орендарю повідомлення про негайне розірвання цього договору повністю або в певній частині.
Згідно акта надання послуг №244 від 31.08.2014 року ТОВ «Арендатех» надало наступні послуги: послуги екскаватора гусеничного, послуги екскаватора гусеничного з гідромотором, послуги екскаватора гусеничного з ковшем, послуги екскаватора гусеничного з гідромолотом, послуги екскаватора гусеничного з гідроножицями.
Згідно накладної №266 поставлено товар: башмак, болт башмачний, гайка, насос-форсунка, радіатор масляний, ролик направляючий в асортименті.
На виконання вказаних послуг та поставлених товарів виписано податкові накладні № №19, 23 на загальну суму з ПДВ 560 260,00 грн.
Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, податкові накладні відображені у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних, який відповідає даним додатку 5 до податкової декларації з ПДВ, даним декларації з ПДВ за серпень 2014 року.
Відповідно до ч. 1 ст.180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені умовою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.
Частиною 2 статті 180 Господарського Кодексу України встановлено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Згідно ч. 3 статті 180 Господарського Кодексу України, при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Відповідно до ч. 1 статті 181 Господарського Кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.
Відповідач в своїх запереченнях зазначає про те, що у акті надання послуг та в договорі найму з екіпажем не зазначено адреси, де саме надавалися послуги, отже вважає операцію безтоварною.
В даному випадку, відповідач ототожнює договір найму транспортного засобу з екіпажем та договір підряду.
Однак, згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Відповідно до ст. 798 Цивільного кодексу України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує. Сторони можуть домовитися про надання наймодавцем наймачеві комплексу послуг для забезпечення нормального використання транспортного засобу.
Таким чином, наголошення відповідачем на обставини про відсутність адреси де саме надавалися послуги оренди позивачеві його контрагентом, суд вважає також недоречними, бо предметом договору не є виконання саме тих чи інших послуг, а є передання у користування транспортного засобу, який і був переданий та використовувався позивачем у господарській діяльності.
Орендовані позивачем транспортні засоби позивач (підрядник) використовував під час виконання робіт з ліквідації основних виробничих фондів, а саме демонтаж конструкцій та обладнання стану «1200» Новопрокатного цеху на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (замовник).
Зазначені роботи підтверджуються договором підряду №14-0824-02 від 29.04.2014 року.
Відповідно до умов вказаного договору об'єм, характер і вартість робіт, передбачених п. 1.1 цього договору, визначаються на підставі замовлень, відомостей дефектів, проектної документації, кошторисів або «Одиничних розцінок на виконання робіт по ліквідації основних виробничих фондів» погоджених і затверджених у встановленому порядку.
Вартість робіт, що доручаються до виконання підрядникові, визначається затвердженими замовником кошторисно-фінансовими розрахунками (КФР) або одиничними розцінками.
Орієнтовна вартість робіт на момент укладання цього договору становить 3 202 400,00грн., в т.ч. ПДВ 533 733,33грн.
Загальна сума договору складається з фактично виконаних об'ємів робіт.
Вартість запланованих на момент укладання цього договору робіт є орієнтовною і в разі необхідності виконання додаткових робіт (згідно з додатковими КФР) може коригуватися залежно від виконаних підрядником об'ємів робіт, про що сторони укладають додаткову угоду.
Акти виконаних робіт оформлюються за кожні 10 діб, але не пізніше останнього календарного дня звітного місяця.
Оплата виконаних робіт виконується по факту їх виконання протягом 10 (десяти) банківських днів з дня отримання Замовником платіжної вимоги-доручення (рахунка) підрядника на поточний рахунок підрядника. Податкова накладна надається згідно з вимогами діючого законодавства.
Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1, ст. 14 ПК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
В акті зафіксовано той факт, що до перевірки не надано документів щодо підтвердження наявності власних або орендованих офісних та складських приміщень. Вказане не відповідає дійсності, тому що відповідно до договору суборенди нежитлового приміщення № 13-06/2016С від 13 червня 2016 року, що міститься в матеріалах справи, ТОВ «Адамант ІН» (суборендодавець) передав у строкове платне користування ТОВ «ТБМ-Строймонтаж» (суборендар) частину нежитлового приміщення площею 12.8 кв. м. за адресою АДРЕСА_1, що є предметом договору оренди №22-04/2016 від 22.04.2016 року.
Згідно умов вказаного договору технічний стан орендованого майна зазначається у акті прийому-передачі.
Орендоване майно буде використовуватися суборендарем для розміщення офісу, а також ведення статутної діяльності не повязаної з промисловим виробництвом.
Передання майна в суборенду здійснюється за актом прийому-передачі.
Суборендар сплачує суборендну плату в розмірі 330 грн. за місяць та не пізніше 13-го числа.
Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).
Пунктом 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.
Згідно пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
У відповідності до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до пп. 200.1. 200.2 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Згідно з пунктом 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (із змінами і доповненнями) (далі - Положення) первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо.
Відповідно до п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV ( далі Закон - №996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Статтею 4 Закону № 996-ХІV визначено, що бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах: превалювання сутності на формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з їх юридичної форми.
Пунктом 1 ст. 9 Закону №996-XIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:
назву документа (форми);
дату і місце складання;
назву підприємства, від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в результаті перевірки відповідач помилково прийшов до висновку щодо нереальності здійснення позивачем господарських операцій, оскільки надані позивачем докази свідчать, про фактичність укладених правочинів, які спрямовані на реальне настання правових наслідків.
Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Враховуючи задоволення адміністративного позову у повному обсязі, відповідно до вимог ст. 139 КАС України, суд вважає також за необхідне присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТБМ-Строймонтаж" судові витрати у розмірі 2100,98 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Керуючись ст.ст. 243-246, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Держаної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська № НОМЕР_1 від 16 січня 2015 року.
Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТБМ-Строймонтаж" судові витрати у розмірі 2100,98 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 12 лютого 2018 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 12 лютого 2018 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1