Справа № 804/8332/17
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2018-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2018 року Справа № 804/8332/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
при секретарі Скупейко І.М.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД КОММОДІТІ» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
ВСТАНОВИВ:
11 грудня 2017 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД КОММОДІТІ» (далі позивач) з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДФС (далі відповідач) з вимогами про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.11.2017 р. № НОМЕР_1, від 30.11.2017 р. № НОМЕР_2, виданих Офісом великих платників податків ДФС.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. Позивач виконав усі передбачені законом умови щодо формування податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру податкового кредиту. Висновки відповідача, викладені в акті перевірки, ґрунтуються на наявності порушень податкового законодавства, допущених контрагентами позивача. При цьому, відповідно до вимог чинного законодавства платник податків не несе відповідальності за порушення, допущені іншими підприємствами. Податковим органом не доведено, що договори, укладені позивачем з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Торрін», ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Шкас Інвест» порушують публічний порядок та не спрямовані на реальне настання правових наслідків. Господарські операції з придбання товарів, зазначених в первинних документах, відображені в податковому та бухгалтерському обліку. До перевірки надані всі первинні документи щодо господарських операцій з контрагентами. Первинні документи складені відповідно до вимог чинного законодавства та повністю підтверджують реальність господарських операцій. Відсутність певних первинних документів, на які вказує відповідач в акті перевірки, не свідчить про нереальність господарських операцій. Посилання відповідача в акті перевірки на вирок, в якому зазначено про контрагентів позивача, є безпідставними. Вказаний вирок жодним чином не стосується конкретних господарських операцій між позивачем та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Торрін», ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Шкас Інвест». Крім того, обовязковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку, щодо часу, місця та обєктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі. Враховуючи наведене, податкові повідомлення-рішення від 30.11.2017 р. № НОМЕР_1, від 30.11.2017 р. № НОМЕР_2 Офісу великих платників податків ДФС суперечать вимогам чинного законодавства та підлягають скасуванню.
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши свою позицію наступним. Позивачем сформовано податковий кредит за рахунок контрагентів, які не мали можливості здійснити реалізацію товару в зазначеному в первинних документах обсязі, оскільки вказані контрагенти не мали достатнього обсягу ресурсів для здійснення виду господарської діяльності, зазначеного в договорах. Первинні документи позивача не підтверджують обсяг та зміст господарських операцій. В звязку з цим зроблено висновок про неможливість здійснення господарських операцій позивача з контрагентами ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Торрін», ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Шкас Інвест». Угоди між позивачем та зазначеними контрагентами укладені з метою штучного створення податкового кредиту. Вироком суду, який набрав законної сили, встановлено, що ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Торрін», ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Шкас Інвест» створені без мети здійснення господарської діяльності. В звязку з наведеним, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними, винесеними у відповідності до вимог чинного законодавства.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.
ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД КОММОДІТІ» зареєстровано 27.09.1999 р., включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за ідентифікаційним кодом 30536344.
14.11.2017 р. Офісом великих платників податків ДФС проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД КОММОДІТІ» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Торрін» та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Шкас Інвест» за листопад 2014 р.
За результатами перевірки складено акт № 157/28-01-46-14-30536344 від 17.11.2017 р.
Перевіркою встановлені наступні порушення, допущені ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД КОММОДІТІ»:
- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України завищено відємне значення податку на додану вартість за грудень 2014 р. у сумі 269 215,83 грн.;
- п.п. 44.1, 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 135.1, 135.2, пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п. 137.10 ст. 137, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України завищено податок на прибуток за 2014 р. у сумі 533 047,65 грн.
Порушення законодавства позивачем обґрунтовані в акті перевірки наступним.
ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД КОММОДІТІ» до перевірки не надано копій платіжних доручень, які підтверджують факт оплати отриманого товару від ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Торрін».
Підприємством надано до перевірки видаткові накладні, які складені 03.11.2014 р., 04.11.2014 р. по ціні, яка вже відкоригована у звязку зі зміною ціни товару, але дане коригування відбулось 26.12.2014 р. (акт № 1 від 26.12.2014 р.). Розрахунки коригування зареєстровані в ЄРПН 26.12.2014 р.
Також, видаткові накладні складені 03.11.2014 р. та 04.11.2014 р. по договору поставки № 1201 від 01.11.2014 р., а податкові накладні складені 30.11.2014 р.
До перевірки не надано документи, які підтверджують фактичне отримання та транспортування товару: акти прийому-передачі товару, довіреності на отримання товару, товарно-транспортні накладні, сертифікати якості товару, платіжні доручення.
У видаткових накладних не зазначено особу, яка отримала товар, дату та номер довіреності на отримання нафтопродуктів.
Підприємством не надано сертифікати або паспорти якості на товар, товарно-транспортні накладні, подорожні листи на перевезення вантажу.
За інформацією з баз даних податкового органу стосовно ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Торрін» встановлено наступне: основний вид діяльності неспеціалізована оптова торгівля; основні фонди інформація відсутня, підприємством не подано фінансову звітність за 2014 р., звітність по ЄСВ та за формою 1 ДФ.
Підприємство не є виробником нафтопродуктів та не здійснювало імпорт нафтопродуктів протягом 2014 р. Не встановлено ланцюг постачання нафтопродуктів ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Торрін», не встановлено придбання підприємством нафтопродуктів.
Видаткові накладні по взаємовідносинам з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Шкас Інвест» складені 05.11.2014 р. та 06.11.2014 р. по договору поставки № 11 від 03.11.2014 р., а податкові накладні складені 30.11.2014 р.
До перевірки не надано документи, які підтверджують фактичне отримання та транспортування товару: акти прийому-передачі товару, довіреності на отримання товару, товарно-транспортні накладні, сертифікати якості товару.
У видаткових накладних не зазначено особу, яка отримала товар, дату та номер довіреності на отримання нафтопродуктів.
Підприємством не надано сертифікати або паспорти якості на товар, товарно-транспортні накладні, подорожні листи на перевезення вантажу.
За інформацією з баз даних податкового органу стосовно ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Шкас Інвест» встановлено наступне: основний вид діяльності торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами, основні фонди інформація відсутня, підприємством не подано фінансову звітність за 2014 р., звітність по ЄСВ та за формою 1 ДФ.
Перевіркою не встановлено придбання нафтопродуктів ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Шкас Інвест».
30.11.2017 р. на підставі акту № 157/28-01-46-14-30536344 від 17.11.2017 р. Офісом великих платників податків ДФС винесено податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1, № НОМЕР_2.
01.11.2014 р. ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД КОММОДІТІ» (Покупець) та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Торрін» (Постачальник) укладено договір поставки № 1201.
Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 розділу І договору предметом договору є постачання товару, найменування, кількість та одиниця виміру якого визначені у видаткових накладних.
Відповідно до первинних документів позивача здійснювалося постачання бензину автомобільного А-95.
03.11.2014 р. ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД КОММОДІТІ» (Покупець) та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Шкас Інвест» (Постачальник) укладено договір поставки № 11.
Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 розділу І договору предметом договору є постачання товару, найменування, кількість та одиниця виміру якого визначені у видаткових накладних.
Відповідно до первинних документів позивача здійснювалося постачання бензину автомобільного А-95.
Позивачем на підтвердження реальності господарських операцій з контрагентами надано копії первинних документів фінансово-господарської діяльності: договорів; видаткових накладних, актів узгодження остаточної ціни продажу товару.
Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.02.2017 р. № 335/13457/16-к встановлено наступні обставини:

«У червні 2013 року у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне збагачення шляхом зайняття фіктивним підприємництвом шляхом створення або придбання фіктивних підприємств із залученням до цієї діяльності інших співвиконавців та осіб, яких використовував у злочинних планах без їх відома, чим займався до лютого 2015 року.

Згідно з вказаним злочинним наміром, шляхом використання завідомо неправдивих відомостей, що занесені в офіційні бухгалтерські, податкові та інші документи про нібито проведені фінансово-господарські операції, фіктивні суб'єкти господарської діяльності, які фактично контролювались ОСОБА_4, повинні були безпідставно формувати податковий кредит з податку на додану вартість підприємствам - контрагентам вигодонабувачам та отримувати від них безготівкові кошти на банківські рахунки фіктивних суб'єктів підприємницької діяльності у банківських установах, та після здійснення ланцюга транзитних перерахувань коштів між рахунками підконтрольних фіктивних підприємств, переводити їх у готівку та повертати замовникам - вигодонабувачам за вирахуванням процентів від суми угоди за прикриття діяльності, що дає змогу реально діючим підприємствам ухилятись від сплати податків.

При цьому, відповідно до власних злочинних намірів та відведених собі організаторських обов'язків, ОСОБА_4 вирішив здійснювати пошук осіб, які б не були обізнані про порядок створення та реєстрації суб'єктів господарювання - юридичних осіб, їх господарську діяльність та оподаткування, не мали усвідомлювати змісту та наслідків своїх дій при реєстрації на їх ім'я нових підприємств або перереєстрації раніше створених підприємств. Переважно такі особи підшукувались ОСОБА_4 з кола осіб, які зловживають алкоголем, мають низький соціальний статус та матеріальні проблеми, не мають постійного працевлаштування.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 03.11.2014 року ОСОБА_4, маючи умисел на зайняття незаконною діяльністю пов'язаною з фіктивним підприємництвом, діючи повторно, з метою придбання підконтрольного підприємства, яке б діяло у складі підконтрольних фіктивних підприємств та було зареєстровано на особу, яка не усвідомлювала власної ролі у злочинній схемі та не обізнану у господарській діяльності, підшукав у м. Харкові ОСОБА_5, який не будучи обізнаним у злочинних намірах ОСОБА_4, погодився стати засновником та директором підприємства ТОВ «Шкас Інвест» (код за ).

Так, ОСОБА_5, перебуваючи у невстановленому під час досудового слідства місці, на прохання ОСОБА_4, підписав протокол №2 загальних зборів учасників про придбання ТОВ «Шкас Інвест»», договір купівлі-продажу 100% частки в статутному капіталі ТОВ «Шкас Інвест», наказ про призначення себе директором підприємства, реєстраційні картки (форма 4) про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та Статут вказаного підприємства, про зміст яких він не був обізнаний та наслідків своїх дій не усвідомлював.

Після внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про перереєстрацію ТОВ «Шкас Інвест» на нового власника та директора ОСОБА_5, ОСОБА_4, заволодівши печаткою та реєстраційними документами придбаного підприємства та виконуючи злочинні наміри, здійснював складання первинних бухгалтерських документів щодо безтоварних операцій, які надавали право службовим особам підприємств - контрагентів на відображення незаконного податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 04.11.2014 року по 01.03.2015 року, наступним підприємствам: - листопад 2014 року: ТОВ «ТРЕЙД КОММОДІТІ» у сумі 129375,81 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 11.11.2014 року ОСОБА_4, маючи умисел на зайняття незаконною діяльністю пов'язаною з фіктивним підприємництвом, діючи повторно, з метою придбання підконтрольного підприємства, яке б діяло у складі підконтрольних фіктивних підприємств та було зареєстровано на особу, яка не усвідомлювала власної ролі у злочинній схемі та не обізнану у господарській діяльності, підшукав у м. Харкові ОСОБА_6, який не будучи обізнаним у злочинних намірах ОСОБА_4, погодився стати засновником та директором підприємства ТОВ "Торрін" (код за ).

Так, ОСОБА_6, перебуваючи у невстановленому під час досудового розслідування місці, на прохання ОСОБА_4, підписав протокол №2 загальних зборів учасників про придбання ТОВ «Торрін», договір купівлі-продажу 100% частки в статутному капіталі ТОВ «Торрін», наказ про призначення себе директором підприємства, реєстраційні картки (форма 4) про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та Статут вказаного підприємства, про зміст яких він не був обізнаний та наслідків своїх дій не усвідомлював.

Після внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про перереєстрацію ТОВ «Торрін» на нового власника та директора ОСОБА_6, ОСОБА_4, заволодівши печаткою та реєстраційними документами придбаного підприємства та виконуючи злочинні наміри, здійснював складання первинних бухгалтерських документів щодо безтоварних операцій, які надавали право службовим особам підприємств - контрагентів на відображення незаконного податкового кредиту з податку на додану вартість та складання податкової звітності з податку на додану вартість, у якій відображено завищені податкові зобов'язання за період з 11.11.2014 року по 01.03.2015 року, наступним підприємствам: - листопад 2014 року: ТОВ «МАКС БЕЗПЕКА» у сумі 7096,58 грн., ПП «ВЕК» у сумі 16333,33 грн., ТОВ «АВІС ПРІНТ» у сумі 34265 грн., ПП «НВП «СК» у сумі 10 000 грн., ТОВ «ТУГ» у сумі 50320 грн., ТОВ «ТРЕЙД КОММОДІТІ» у сумі 139840,02 грн., ТОВ «ФО.РУМ» у сумі 20988,25 грн.»

Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп. 83.1.1.-83.1.6 п. 83.1. ст. 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: 83.1.1. документи, визначені цим Кодексом; 83.1.2. податкова інформація; 83.1.3. експертні висновки; 83.1.4. судові рішення; 83.1.6. податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Згідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно п.п. 198.1., 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) обєктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно до п.п. 135.1, 135.2, пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом IIцього Кодексу.

Інші доходи включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до п. 137.10 ст. 137 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отримані товари (роботи, послуги) вважаються доходами на дату фактичного отримання платником податку товарів (робіт, послуг) або за датою надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку, якщо інше не передбачено цим розділом.

Згідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що за перевіряємий період ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД КОММОДІТІ» (Покупець) та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Торрін» (Постачальник), ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Шкас Інвест» (Постачальник) укладено договори постачання № 1201 від 01.11.2014 р., № 11 від 03.11.2014 р., на підставі яких сформована спірна сума податкового кредиту.

З посиланням на вказані договори на адресу позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Торрін», ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Шкас Інвест», а саме, ОСОБА_6, ОСОБА_5 виписані видаткові накладні.

До перевірки та в судове засідання позивачем не надано доказів здійснення транспортування товару від постачальника до покупця, доказів здійснення оплати товару, сертифікатів або паспортів якості.

Недоліки первинних документів, вказані в акті перевірки, не спростовані позивачем в період розгляду справи.

Податковим органом доведено відсутність у контрагентів позивача ресурсів для здійснення постачання товару, вказаного в первинних документах.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.02.2017 р. № 335/13457/16-к встановлено факт створення субєктів підприємницької діяльності - ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Торрін», ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Шкас Інвест» без мети ведення фінансово-господарської діяльності, з метою прикриття незаконної діяльності у вигляді створення умов для ухилення від сплати податків підприємствам реального сектору економіки.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, підтвердження господарської операції належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Відповідно до ОСОБА_7 адміністративного суду України від 01.11.2011 р. № 1936/11/13-11: «документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.»

З первинних документів позивача вбачається, що здійснювалося постачання нафтопродуктів. За умов здійснення такої господарської операції необхідним є надання платником податку документів на підтвердження транспортування та зберігання товару, оскільки такий товар потребує специфічних умов перевезення, зберігання та обліку.

Згідно до ОСОБА_7 адміністративного суду України від 02.06.2011 р. N 742/11/13-11 «статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.»

З аналізу норм чинного законодавства, які регулюють виникнення у платника податків права на податковий кредит вбачається, що підставою виникнення у платника такого права є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Слід зазначити, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), оскільки саме він є суб'єктом, який зменшує суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету, на суму податкового кредиту, визначеного постачальником.

Відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є його податковим ризиком. З ціллю підтвердження обґрунтованості заявленої податкової вигоди необхідно встановити їх об'єктивний предметний зв'язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність представлених первинних документів, у тому числі щодо відомостей про учасників та умови господарських операцій.

Доводи позивача стосовно того, що реальність постачання товарів з боку спірних постачальників в адресу платника підтверджується необхідними первинними документами (договором, видатковими накладними), що містять необхідні для цілей оподаткування відомості про господарські операції та підтверджують факт їх реального виконання, не приймаються судом до уваги в звязку з наступним.

Позивачем не надано достатніх обґрунтувань та доказів реального постачання товарів в адресу позивача, доказів можливості постачання товарів завдяки залученню постачальниками інших контрагентів для подальшого постачання товарів позивачу. З матеріалів, наданих податковим органом, вбачається відсутність у контрагентів підприємства об'єктивної можливості здійснити постачання товару через недостатність ресурсів, не встановлення первинних документів про залучення спірними постачальниками третіх осіб до постачання товару.

Наведені обставини свідчать про невідповідність інформації у поданих позивачем первинних документах (зокрема, щодо постачальників товарів) змісту розглядуваних операцій.

Слід зазначити, що якщо під час вирішення спору буде встановлено, що товари дійсно поставлені позивачу, але не тією особою, що зазначена в первинних документах, то відповідні первинні документи не є достовірними та не можуть підтверджувати право ОСОБА_3 на податковий кредит.

Позивачем також не доведено прояву в необхідному обсязі розумної обережності при укладенні договору зі спірним постачальником. Адже за звичаями ділового обороту при здійсненні такого вибору суб'єктами господарювання оцінюються не лише умови угоди та їх комерційна привабливість, але і ділова репутація, платоспроможність контрагента, ризики невиконання зобов'язань та надання гарантій їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу) та відповідного досвіду.

При цьому свідоцтво про державну реєстрацію та наявність реєстрації постачальника в органах податкової служби не характеризують підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентноспроможну особу на ринку, що гарантує виконання своїх зобов'язань через уповноважених представників. А відтак доказами прояву розумної обережності слугують не лише установчі документи та витяги з Єдиного державного реєстру, але й обґрунтування мотивів вибору контрагента, обставин укладення та виконання договорів, перевірка ділової репутації контрагента, повноважень осіб, що діють від імені підприємства.

І хоча з огляду на принцип індивідуальної відповідальності платника у сфері податкових правовідносин платник не є відповідальним за протиправні дії третіх осіб, що перебувають поза межами його впливу та контролю, однак несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності мають покладатися на особу, якою були укладені відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов'язань та здійснення необґрунтованих виплат з бюджету. У разі недобросовісності контрагентів покупець несе певний ризик не лише невиконання цивільно-правового договору, але й в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися правом на податковий кредит в силу відсутності документів, що мають силу первинних документів.

Первинні документи ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД КОММОДІТІ», складені на підставі договорів постачання № 1201 від 01.11.2014 р., № 11 від 03.11.2014 р., є неналежними, оскільки підписані ОСОБА_6, ОСОБА_5 Сергійов, які значились як засновники та директори ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Торрін», ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Шкас Інвест», які створено без мети ведення фінансово-господарської діяльності, з метою прикриття незаконної діяльності у вигляді створення умов для ухилення від сплати податків підприємствам реального сектору економіки, що встановлено вироком в кримінальній справі, який набрав законної сили.

Статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 01.12.2015 р. по справі № 826/15034/14, від 16.01.2018 р. по справі № 2а-7075/12/2670.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення від 30.11.2017 р. № НОМЕР_1, від 30.11.2017 р. № НОМЕР_2 Офісу великих платників податків ДФС відповідають вимогам п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД КОММОДІТІ» не обґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню.

Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 244, 245, 255, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД КОММОДІТІ» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення буде виготовлено у повному обсязі протягом 10 днів з моменту проголошення.

Рішення виготовлено у повному обсязі 12.02.2018 р.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили станом на 12.02.2018 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_8 ОСОБА_9