Справа № 817/2230/17
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2018 року м. РівнеСправа №817/2230/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВолодимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про зобов'язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі - Володимирецьке ОУ ПФУ Рівненської області) про зобов'язання вчинення дій щодо призначення та виплати пенсії із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 14.11.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 1963 року народження є потерпілою від Чорнобильської катастрофи. Постійно проживала та працювала в зоні посиленого радіоекологічного контролю. Відтак, згідно зі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", має право виходу на пенсію із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій. Проте, рішенням Володимирецького ОУ ПФУ Рівненської області, оформленого листом від 27.11.2017 за №3289/Л-690, їй відмовлено у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку.

Ухвалою суду від 02.01.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Разом з тим, встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву.

Відповідач, Володимирецьке ОУ ПФУ Рівненської області, позов не визнав з підстав, викладених у відзиві, який обґрунтований тим, що при звернені до органу пенсійного фонду позивачем не подано належним чином засвідчену копію посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії або оригіналу такого посвідчення для завірення органом, який призначає пенсію. Оскільки позивачем не подано управлінні всіх необхідних документів для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, то відповідно у відповідача відсутні можливості підтвердити наявність у неї права на призначення пенсії з такою умовою, що власне і стало підставою відмови у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку.

Згідно з листком непрацездатності, у період з 30.01.2018 по 02.02.2018 головуючий суддя у даній справі перебував на амбулаторному лікуванні, у зв'язку з чим розгляд справи проведено 05.02.2018 (а.с.37).

Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Колодниця Ковельського району Волинської області (а.а.с.7-8).

Відповідно до 11 сторінки паспорта громадянина України НОМЕР_1, виданого 29.05.2002 Кузнецовським МВ УМВС України в Рівненський області, ОСОБА_1 з 13.12.1988 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно з посвідченням НОМЕР_2, виданого 07.02.1995 Рівненською облдержадміністрацією (а.с.10), ОСОБА_1 є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи.

14.11.2017 ОСОБА_1 звернулася до Володимирецького ОУ ПФУ Рівненської області із заявою (вх.№Л-690 від 14.11.2017) про призначення їй пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі - Закон №796-ХІІ) (а.с.11).

Проте, рішенням Володимирецького ОУ ПФУ Рівненської області, оформленого листом від 27.11.2017 за №3289/Л-690 (а.с.12), позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ у зв'язку з ненаданням посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Вважаючи таке рішення пенсійного органу необґрунтованим та безпідставним, ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Соціальна захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій гарантується Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII, статтею 15 якого встановлено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Так, статтею 14 Закону №796-ХІІ передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Статтею 65 Закону №796-ХІІ визначено, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України (ч.1). Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій (ч.4).

Згідно з п.6 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51, особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом (ч.3 ст.65 Закону №796-ХІІ).

Таким чином, Законом №796-ХІІ чітко визначено, що саме посвідчення відповідної категорії є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, визначеними Законом для такої категорії.

Так, положеннями статті 55 Закону №796-ХІІ, зокрема, визначено, що особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій у розрахунку 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Тобто особи, які мають статус потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4 мають право на зменшення пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій у розрахунку 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Відповідно до абз.7 пп.5 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України, 27.12.2005 за №1566/11846, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують особливий статус особи, а саме: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Аналіз вищевикладеного свідчить про те, що при поданні заяви про призначення пенсії за віком підтвердженням права особи на зменшення пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій у певному розрахунку, є саме посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи відповідної категорії, а довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення - підтвердженням права на додаткове зменшення такого пенсійного віку, яке передбачено положеннями статті 55 Закону №796-ХІІ.

При цьому, підпункт 2.23 пункту 2 Порядку №22-1 передбачає, що документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що при звернені до органу пенсійного фонду позивачем не подано належним чином засвідчену копію посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи або оригіналу такого посвідчення для завірення органом, який призначає пенсію, що власне і є підставою відмови у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином (громадянкою), який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю та має відповідне посвідчення НОМЕР_3 (категорія 4), виданого 07.02.1995 Рівненською облдержадміністрацією (а.с.10), що підтверджує її статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи.

Проте докази подання позивачем до Володимирецького ОУ ПФУ Рівненської області нотаріально засвідченої копії посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи (категорія 4), чи копії такого посвідчення завіреної установою, що його видала, або його оригіналу для завірення копії відповідачем, в матеріалах справи не знайшли свого підтвердження. Також не вбачається їх подання із заяви від 14.11.2017.

Відповідно до пп.4.7 п.4 Порядку №22-1, орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Таким чином, відповідачем не порушено законне право чи інтереси ОСОБА_1, оскільки позивачем при звернені до Володимирецького ОУ ПФУ Рівненської області для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ, не подано необхідних документів для її призначення.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч.1 ст.5 КАС України).

Проте, саме по собі звернення до адміністративного суду не означає, що суд зобов'язаний надати такий захист.

Для того, щоб було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Тобто, право на судовий захист пов'язане виключно з порушенням суб'єктивного права позивача. Суд може захистити лише порушене право позивача, при цьому таке порушення повинно бути зумовлене рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи наведене, обов'язковою умовою захисту в адміністративному суді прав, свобод, інтересів фізичних осіб є одночасна наявність двох факторів: існування публічно-правових відносин між позивачем та відповідачем - суб'єктом владних повноважень; наявність факту порушень прав, свобод, інтересів позивача, вчинених або допущених відповідачем у таких правовідносинах.

Оскільки, під час судового розгляду, факт наявності у позивача порушеного права не знайшов свого підтвердження, то між позивачем та відповідачем не виникало жодних публічних правовідносин.

Враховуючи те, що передумовою для можливості зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії (похідна вимога) повинна бути наявність факту порушення прав особи, тобто вчинення таким суб'єктом протиправних дій, бездіяльності чи прийняття протиправного рішення (основна вимога), які, у даному випадку, відсутні, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

В силу вимог ст.139 КАС України, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про зобов'язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков В.В.