Справа № 127/24911/17
Суддя: Король О. П.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/986/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2018 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України та ОСОБА_2 великих платників податків Державної Фіскальної Служби України про стягнення одноразової грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України та ОСОБА_2 великих платників податків Державної фіскальної служби України про стягнення одноразової грошової допомоги, -

Позов мотивований тим, що 11 липня 2017 року наказом №810-о він був звільнений з посади старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів Міжрегіонального оперативного управління ОСОБА_2 великих платників податків Державної фіскальної служби та зі служби в податковій міліції за п. 64 пп. «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. У серпні 2017 року йому була встановлена інвалідність II групи внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. У серпні 2017 року він звернувся з заявою до ОСОБА_2 великих платників податків Державної фіскальної служби щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності II групи, що настала внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

У відповіді № 28847/7/99-99-04-04-02-17 від 25.10.2017 р. директор департаменту кадрової політики та роботи з персоналом Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 зазначила, що оскільки встановлено ІІ групу інвалідності 03.08.2017 р., після втрати чинності Законом України «Про міліцію», проводити розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням інвалідності та втратою працездатності колишнім працівникам податкової міліції після 07 листопада 2015 р. законні підстави відсутні.

Позивач вважає таку відмову незаконною та просить : визнати дії ОСОБА_2 великих платників податків Державної фіскальної служби при складенні висновку про виплату грошової допомоги протиправними; зобов»язати ОСОБА_2 великих платників податків Державної фіскальної служби повторно прийняти документи та надіслати до Державної фіскальної служби України висновок щодо нарахування та виплати грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності ОСОБА_1 відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію», а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015року №850 у 200 кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб; визнати дії Державної фіскальної служби України протиправними; зобовязати Державну фіскальну службу прийняти та затвердити з офісу великих платників податків висновок щодо нарахування та виплати грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності ОСОБА_1 відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію», а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015року №850 у 200 кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб; стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, тобто 09.08.2017р.

На підставі ст. 183-2 КАС України від 06.07.2005 р. в справі відкрито скорочене провадження.

Відповідач ОСОБА_2 великих платників податків Державної фіскальної служби України надав відзив на позовну заяву ОСОБА_1, який надійшов до суду 02.02.2018 р. У відзиві, зокрема зазначено про те, що ОСОБА_2 великих платників податків до Державної фіскальної служби України листом від 17.10.2017р. №7484/8/28-10-04-20 направлено документи про прийняття рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв»язку із встановленням інвалідності та втратою працездатності колишньому працівнику податкової міліції. Оскільки ОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності 03.08.2017 р. після втрати чинності Законом України «Про міліцію», проводити розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги у зв»язку із встановленням інвалідності та втратою працездатності колишнім працівникам податкової міліції після 07.11.2015 р. законні підстави відсутні. Зважаючи на те, що право позивача на виплату одноразової грошової допомоги виникло з моменту встановлення II групи інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 09.08.2017 р. серії №12 ААА №593857, то і виплата такої допомоги має проводитися в порядку і в розмірах, що були чинними на час виникнення такого права.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно із ст. 9 КАС України від 03.10.2017 р. розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріалами адміністративної справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 проходив службу в органах податкової міліції у Міжрегіональному оперативному управлінні ОСОБА_2 великих платників податків Державної фіскальної служби.

Наказом Міжрегіонального оперативного управління ОСОБА_2 великих платників податків Державної фіскальної служби №810-о від 11.07.2017 року ОСОБА_1 був звільнений зі служби в податковій міліції через хворобу.

Позивач пройшов обстеження у Вінницькому обласному Центрі медико-соціальної експертизи, де 03.08.2017 року було встановлено причинний зв'язок між захворюваннями ОСОБА_1 з проходженням служби в органах внутрішніх справ та встановлено ІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою серії 12 ААА № 099780.

На підставі вказаних документів в серпні 2017 року позивач звернувся до ОСОБА_2 великих платників податків Державної фіскальної служби із заявою про нарахування та виплату грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності.

25.10.2017 р. позивач отримав відповідь Державної фіскальної служби України про відмову у виплаті такої допомоги, в якій зазначено, що ІІ групу інвалідності ОСОБА_1 встановлено після втрати чинності Законом України «Про міліцію», проводити розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням інвалідності та втратою працездатності колишнім працівникам податкової міліції після 07 листопада 2015 р. законні підстави відсутні.

Не погодившись з такими діями відповідачів, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Діяльність податкової міліції регулюється Розділом XVIII Податкового кодексу України.

Статтею 356 Податкового кодексу України визначений правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції, зокрема передбачено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України «Про міліцію» та Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Частиною 6 статті 23 ЗУ «Про міліцію» №565-ХІІ від 20.12.1990 року встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

ЗУ «Про міліцію» №565ХІІ від 20.12.1990року втратив чинність 07.11.2015 року у зв'язку з набранням чинності ЗУ «Про Національну поліцію» №580-VII від 02.07.2015року.

В той же час, відповідно до абз. 3 п. 15 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених ЗУ «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності ЗУ «Про Національну поліцію».

Проаналізувавши наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що за колишніми працівниками міліції, а також податкової міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ЗУ «Про міліцію».

31.10.2015 року набрала чинності постанова КМУ №850 від 21.10.2015року, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, які визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції. Ця постанова прийнята відповідно до ст. 23 ЗУ «Про міліцію».

Суд звертає увагу на те, що пунктом 2 цієї постанови встановлено, що особам, які до набрання чинності ЗУ № 208- VIII від 13.02.2015року «Про внесення змін до статті 23 ЗУ «Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою КМУ №707 від 12.05.2007 року.

Згідно з наявними в матеріалах справи довідками до акту огляду МСЕК та про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 03.08.2017 року, за результатами огляду, проведеного 09.08.2017 року, позивачу встановлена ІІ група інвалідності, причина інвалідності пов'язана із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Отже, призначення одноразової грошової допомоги позивачу в розмірі відповідно до Порядку №707 було б можливим лише за умови, що він мав право на отримання такої допомоги до 12.03.2015 року. Однак, оскільки позивач набув таке право після 12.03.2015 року але з урахуванням абзацу 3 пункту 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про Національну поліцію» розмір допомоги має бути визначений саме відповідно із вказаним Законом та у порядку, визначеному постановою КМУ № 850.

Положеннями підпункту 2 пункту 2 Порядку № 850 від 21.10.2015 року передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 від 21.10.2015 року грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи.

За змістом п. 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

При цьому, відповідач зобов'язаний був діяти згідно з вимогами пунктів 8, 9 Порядку № 850.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі, визначеному ст. 23 ЗУ «Про міліцію», та в порядку, встановленому постановою КМУ № 850 від 21.10.2015 року, з врахуванням абз. 3 п. 15 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про Національну поліцію».

Отже, при отриманні заяви позивача із відповідними додатками, відповідач ОСОБА_2 великих платників податків повинен був прийняти відповідні документи, сформувати висновок та надіслати їх до ДФС України, керуючись при цьому ст. 23 ЗУ «Про міліцію» та постановою КМУ №850 від 21.10.2015року.

Позовні вимоги про стягнення з Державної фіскальної служби України на користь позивача одноразової грошової допомоги задоволенню не підлягають, тому що інші обрані ним способи забезпечують ефективний захист його права на соціальний і правовий захист особи начальницького складу податкової поліції.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23 Закону України «Про міліцію», постанови КМУ №850 від 21.10.2015 року, абз. 3 п. 15 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 2, 5-9, 72-79, 139, 245-246, 262 КАС України,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_2 великих платників податків Державної фіскальної служби при складенні висновку про виплату грошової допомоги протиправними.

Зобовязати ОСОБА_2 великих платників податків Державної фіскальної служби повторно прийняти документи та надіслати до Державної фіскальної служби України висновок щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності ОСОБА_1 відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію», а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015року №850 у 200 кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Визнати дії Державної фіскальної служби України протиправними.

Зобовязати Державну фіскальну службу України прийняти та затвердити з ОСОБА_2 великих платників податків висновок щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності ОСОБА_1 відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію», а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015року №850 у 200 кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

В задоволенні позовних вимог про стягнення з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня вручення.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України повні відомості про учасників справи :

Позивач ОСОБА_1, адреса місця проживання: 21001, м. Вінниця, вул. Короленка, 25, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

Відповідач Державна фіскальна служба України, адреса місцезнаходження : 04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ;

Відповідач ОСОБА_2 великих платників податку Державної фіскальної служби, адреса місцезнаходження : 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г.

Суддя