Справа № 825/1602/17
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/1602/17 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві апеляційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_3 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, за участю третьої особи Великозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати дії відповідача щодо відмови у наданні їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності орієнтовною площею до 2,00 га для надання у власність для ведення особистого селянського господарства, що є землями сільськогосподарського призначення, розташованої на території Великозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, яка викладена у відповіді від 11.05.2017 № Ш-8834/0-4186/6-17, незаконними;

- зобов'язати відповідача повторно розглянути її заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності орієнтовною площею до 2,00 га для надання у власність для ведення особистого селянського господарства, що є землями сільськогосподарського призначення, розташованої на території Великозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області від 12.04.2017;

- зобов'язати відповідача надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності орієнтовною площею до 2,00 га для надання у власність для ведення особистого селянського господарства, що є землями сільськогосподарського призначення, розташованої на території Великозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, графічні матеріали якої додано до заяви від 12.04.2017.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач та відповідач подали апеляційну скаргу.

В своїй апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволені адміністративного позову та прийняти в цій частині нову постанову про задоволення позову повністю.

В своїй апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, апеляційні скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції що ОСОБА_3 зареєстрована в Великозагорівській сільській раді Борзнянського району Чернігівської області (а.с. 49).

04.10.2016 позивач звернулась до Управління із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності орієнтовною площею 2,00 га, що знаходиться на території Сільської ради, для ведення особистого селянського господарства (а.с. 110-112).

Листом від 04.11.2016 за № Ш-20530/0-5541/6-16 відповідач повідомив, що не має можливості розглянути вказану заяву по суті та прийняти відповідне рішення, оскільки згідно інформації, наданої Відділом Держгеокадастру у Борзнянському районі, та листа Великозагорівської сільської ради від 12.10.2016 № 349, сільська рада відмовляє у наданні згоди на отримання земельної ділянки.

У відповіді листі сільська рада зазначила, що постійна комісія із земельних питань заперечує передачу на правах власності гр. ОСОБА_3 земельної ділянки, зазначеної в схемі, орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства у зв'язку з тим, що позивач не відноситься до соціальної сфери села. Комісія вважає, що переважне право на надання земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства мають жителі села, які відносяться до соціальної сфери села населених пунктів Великозагорівської сільської ради (а.с. 113, 119).

З урахуванням наведеного, 22.11.2016 ОСОБА_3 повторно звернулась до Управління із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 2,00 га, що знаходиться на території Сільської ради, для ведення особистого селянського господарства (а.с. 115-118).

Наказом Управління від 26.12.2016 № 25-21344/14.16.сг ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою (а.с. 120), однак під час виготовлення документів із землеустрою з'ясувалось, що земельна ділянка зареєстрована за іншою особою.

12.04.2017 позивач знову звернулась до Управління із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення іншої земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га на території Сільської ради (а.с. 123-124).

Листом від 11.05.2017 за № Ш-8834/0-4186/6-17 відповідач повідомив, що не має підстав для надання дозволу, оскільки відповідно до інформації, наданої відділом у Борзнянському районі ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, земельна ділянка, з приводу якої вона звертається, включена в межі земельного масиву, який відповідно до рішення 6 сесії 7 скликання від 17.06.2016 № 87-6/VII Сільської ради зарезервований для надання земельних ділянок громадянам взамін вилучених земель у власників земельних часток (паїв), на території яких розташовані землі історико-культурного призначення (кургани) (а.с. 125).

Позивач подала скаргу на відмову Управління на ім'я в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а.с. 132-138) і листом від 16.08.2017 № Ш-21029/0-11047/6-17 її було повідомлено, що з метою поновлення прав громадян на землю, порушення яких відбулось не з їх вини, та відповідно до доручення Віце-прем'єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.10.2014 № 37732/0/1-14 стосовно врахування позиції органів місцевого самоврядування щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, Управління не мало правових підстав надати ОСОБА_3 дозвіл на розроблення документації із землеустрою. Земельна частка (пай) № 316 площею 4,01 га, власник якої невідомий, відноситься до категорії нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) (а.с. 139).

Вважаючи відмову протиправною, ОСОБА_3 звернулась до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

У відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частини друга статті 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно із частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд першої інстанції вірно вказав, що Земельним кодексом України визначені вичерпні підстави відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Встановлено, що Управління відмовило в наданні зазначеного вище дозволу позивачу мотивуючи тим, що земельна ділянка, з приводу якої звертається позивач, включена в межі земельного масиву, який відповідно до рішення 6 сесії 7 скликання від 17.06.2016 № 87-6/VII Сільської ради зарезервований для надання земельних ділянок громадянам взамін вилучених земель у власників земельних часток (паїв), на території яких розташовані землі історико-культурного призначення (кургани) (а.с. 125).

В обґрунтування вищенаведених своїх тверджень відповідач посилається на: доручення Віце-прем'єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.10.2014 № 37732/0/1-14 стосовно врахування позиції органів місцевого самоврядування щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності; наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.06.2015 № 95, яким затверджено Порядок взаємодії між територіальними органами Держгеокадастру/Держземагентства під час реалізації повноважень з передачі земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування (на безконкурентних засадах) для всіх потреб та наказ Державного агентства земельних ресурсів України «Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014» № 328 від 15.10.2014.

Так, згідно п.1 Наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.08.2015 № 352 визнано таким, що втратив чинність наказ Держгеокадастру від 04.06.2015 № 95 «Про деякі питання взаємодії між територіальними органами Держгеокадастру/Держземагентства під час розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності», що унеможливлює застування вищевказаного нормативно-правового акту до спірних правовідносин.

Аналізуючи Наказ Державного агентства земельних ресурсів України «Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014» № 328 від 15.10.2014, суд першої інстанції вірно вказав, що відповідно до п. 2.3 рішення від 14.10.2014 № 2/1 «Про обов'язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності», у разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання.

Єдині підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності визначено Земельним кодексом України, а саме частиною 7 статті 118 та частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України.

З приводу доручення Віце-прем'єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, суд першої інстанції також, вірно зазначає, що воно не є джерелом права, має рекомендаційний характер, а тому повинно застосовувались з обов'язковим врахуванням вимог статей 118 та 123 Земельного кодексу України.

Листом Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації від 14.08.2017 № 15-2008/8 зазначено, що групи курганів, які знаходяться на території Великозагорівської сільської ради, мають такі основні розміри: поселення «Велика Загорівка-1» розміром 4 га.; група курганів: висота 1 і 2 м, діаметр 35 і 50 м (площа курганів приблизно складає 962 м2 і 1,962 га); група курганів: висота 1-1,5 м, діаметр 40-50 м (площа курганів приблизно складає 1,962 га) (а.с. 157, 158).

Загальна площа курганів на території Великозагорівської сільської ради становить 8,886 га, що є значно меншою ніж земельний масив (32,5 га), який відповідно до рішення Великозагорівської сільської ради 6 сесії 7 скликання від 17.06.2016 № 87-6VII зарезервований для надання земельних ділянок громадянам, взамін вилучених земель у власників земельних часток (паїв), на території яких розташовані землі історико-культурного призначення (кургани) (а.с. 160-161).

Доказів обґрунтованості резервування для вказаних потреб земельного масиву саме в розмірі 32,5 га відповідачем та третьою особою надано не було.

Таким чином, суд першої інстанції вірно вказав, що Управлінням неправомірно, з порушенням вимог статей 118 та 122 Земельного кодексу України було відмовлено 11.05.2017 ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території сільської ради, а тому позовні вимоги в частині визнання незаконною відмову відповідача у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства та зобов'язання Управління повторно розглянути заяву позивача від 12.04.2017, підлягають задоволенню.

Щодо вимог про зобов'язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності орієнтовною площею до 2, 00 га для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 колегія суддів зазначає наступне.

Так, у відповідності до ч.4 ст.245 КАС України (в редакції, що діє від 15.12.2017 року) у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Обрана судом форма захисту порушених прав у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Втручанням у дискреційні повноваження суб'єкту владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов'язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб'єкта владних повноважень.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24.03.2016 року у справі № 826/17109/13-а.

При цьому, колегією суддів враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15 та від 02.02.2016 року у справі №804/14800/14.

За таких обставин, колегія суддів вбачає всі наявні підстави для зобов'язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності орієнтовною площею до 2, 00 га для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3, з огляду на що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області надати ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності орієнтовною площею до 2,00 га для надання у власність для ведення особистого селянського господарства, що є землями сільськогосподарського призначення, розташованої на території Великозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, графічні матеріали якої додано до заяви від 12.04.2017 року скасувати, та адміністративний позов в цій частині задовольнити.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області надати ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності орієнтовною площею до 2,00 га для надання у власність для ведення особистого селянського господарства, що є землями сільськогосподарського призначення, розташованої на території Великозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, графічні матеріали якої додано до заяви від 12.04.2017 року.

В іншій частині постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Повний текст постанови виготовлено 07 лютого 2018 року.