Справа № 163/277/18
Суддя: Гайдук А. Л.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/277/18
Провадження № 2-а/163/35/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про передачу позовної заяви до іншого суду

14 лютого 2018 року м. Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці ДФС про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

13.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся в Любомльський районний суд Волинської області з зазначеним позовом, у якому просив визнати бездіяльність ОСОБА_2 митниці ДФС протиправною та зобовязати митницю повернути йому автомобіль марки «VOLKSWAGEN LT28», кузов №WV2ZZZ21ZNH003656, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, 1992 року випуску, без сплати коштів за його зберігання на митному складі.

Такі вимоги позивач обґрунтував тим, що постановою Любомльського районного суду від 27.10.2017 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду ОСОБА_2 митниці від 22.12.2017 року, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та на підставі ст.22 КУпАП провадження у справі закрито, у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись щодо нього усним зауваженням. Цим же судовим рішенням вирішено повернути йому автомобіль марки «VOLKSWAGEN LT28», кузов №WV2ZZZ21ZNH003656, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, 1992 року випуску, який зберігається на складі митного поста «Ягодин» ОСОБА_2 митниці ДФС. При звернені на митницю з метою повернення цього автомобіля, завідувач складом в смт.Ратне йому повідомила про необхідність відшкодування витрат за зберігання автомобіля на складі митниці за період з 02.01.2018 року по 15.01.2018 року в сумі 308 євро, виходячи із вартості у 22 євро за кожен день перебування автомобіля, оскільки упродовж десятиденного строку від дня розгляду справи апеляційним судом він на митницю по даному питанню не звернувся. Оскільки всупереч положенням ст.ст.19, 21 МК України посадові особи митниці не розяснили йому порядку повернення автомобіля, вважає таку бездіяльність митниці протиправною.

Вивчивши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід передати на розгляд іншому суду з наступних підстав.

Частиною 1 статті 20 КАС України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму; 3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті.

Зміст та підстави заявлених позивачем позовних вимог не є такими, які підлягають вирішенню в порядку ст.286 КАС України, а відтак і не підсудні Любомльському районному суду Волинської області в розумінні п.1 ч.1 ст.20 КАС України.

Обґрунтування позову зводиться до виконання постанови Любомльського районного суду, прийнятої у справі про адміністративне правопорушення, однак у відповідності до п.4 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні лише адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах про адміністративні правопорушення.

Отже, Волинська митниця ДФС не є субєктом, рішення, дії чи бездіяльність якого оспорюються в судовому порядку за правилами підсудності, передбаченими п.4 ч.1 ст.20 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.20 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Виходячи з наведеного, слід дійти висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 предметно підсудний окружному адміністративному суду, а не місцевому загальному суду, як адміністративному.

Частиною 6 статті 7 КАС України регламентовано, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Оскільки, чинним процесуальним законодавством не врегульовано дії судді у разі надходження адміністративного позову, який предметно підсудний іншому адміністративному суду, з метою недопущення порушення приписів ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині права сторони на розгляд її справи «судом, встановленим законом», суд дійшов висновку, що слід застосувати аналогію закону та використати положення процесуального закону, що регулюють дії суду у разі порушення позивачем правил територіальної підсудності.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст.29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, беручи до уваги те, що адміністративний позов ОСОБА_1 предметно підсудний ОСОБА_2 окружному адміністративному суду, тому його слід передати на розгляд цього суду.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч.1 ст.29 КАС України, суддя

п о с т а н о в и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці ДФС про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії - передати на розгляд ОСОБА_2 окружному адміністративному суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любомльський районний суд Волинської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_3