Справа № 234/17527/17
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року справа №234/17527/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_1, суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 17 листопада 2017 року у справі № 234/17527/17 (головуючий І інстанції Нейло І.М. ) за позовом ОСОБА_2 до старшого сержанта взводу забезпечення супроводження Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просив поновити пропущений з поважних причин строк оскарження постанови про адміністративне правопорушення; скасувати постанову молодшого інспектора взводу супроводження Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_3 від 12.08.2017 року серії БР №788443, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладеного адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн; закрити справу про вчинення адміністративного правопорушення.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 17 листопада 2017 року в задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду відмовлено, позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку, що наведені позивачем в клопотанні про поновлення строку звернення до суду обставини не є поважними.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповне зясування обставин справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що не має юридичної освіти, під час винесення оскаржуваної постанови відповідачем позивачу не був розяснений порядок її оскарження. Крім того, через скрутний майновий стан позивач був позбавлений можливості звернутися до адвоката. До того ж, пропущений позивачем строк, на його думку, не є надмірно тривалим.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановила наступне.

12.08.2017 року старшим сержантом взводу забезпечення супроводження Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_3 було винесено постанову серії БР №788443 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Судом першої інстанції встановлено, та не заперечується апелянтом, що зазначену постанову позивач отримав у день її прийняття, а саме 12.08.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України (в редакції, чинній на час прийняття спірної ухвали) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.3 ст. 99 КАС України (в редакції, чинній на час прийняття спірної ухвали) для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України (в редакції, чинній на час прийняття спірної ухвали) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.107 КАС України (в редакції, чинній на час прийняття спірної ухвали) cуддя після одержання позовної заяви зясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Тобто суд першої інстанції повинен встановити дату (час), коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права; встановити дату (час), коли особа звернулася до суду (подала позов); зясувати, чи в межах передбаченого законодавством строку особа звернулася до суду; якщо строк звернення порушено, зясувати причини пропуску цього строку та визначити, чи є ці причини поважними.

З наведених вище приписів КАС України випливає, що адміністративний позов може бути поданий у межах строку звернення до адміністративного суду визначеного цим Кодексом або іншими законами, який обчислюється з моменту коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Встановлення процесуальних строків Законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є обєктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Аналіз змісту наведених норм права свідчить про те, що залишення позову без розгляду, у звязку з пропуском строку звернення до суду, може мати місце тільки при встановлені обставин щодо початку перебігу строку звернення до суду, зокрема, обставин, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, та зясування причин пропуску цього строку.

Позивач про наявність спірних наказів дізнався 12.08.2017 року, що позивачем не заперечується.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач дізнався про суть порушеного права саме 12.08.2017 року, проте звернувся з позовом до суду лише в листопаді 2017 року, тобто з порушенням встановленого законодавством десятиденного строку для подачі адміністративного позову у даній категорії справ. Підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними відсутні.

Колегія суддів зазначає, що пасивна поведінка апелянта не може вважатися поважними обставинами пропуску строку.

До того ж, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.10.2015 року по справі Устименко проти України (Заява № 32053/13), зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі Рябих проти Росії (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі Пономарьов проти України (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року). Також зазначено, що згідно з національним законодавством строк оскарження відраховується з моменту фактичного отримання копії постанови особою, яка подає скаргу. Іншими словами, опосередковано відхиливши єдину причину, наведену відповідачем у його клопотанні про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд, тим не менш, задовольнив клопотання, не посилаючись при цьому на жодні конкретні обставини справи, і просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача поважних причин для поновлення пропущеного строку оскарження. У світлі цих обставин Суд доходить висновку, що апеляційний суд поновив пропущений строк оскарження остаточної постанови суду, ухваленої на користь заявника, не вказавши чітких причин такого рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що апелянтом доказів неможливості звернення до суду з адміністартивним позовом у встановлений законом строк не надано.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями Керуючись статтями 263, 308, 311, 312, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 17 листопада 2017 року у справі № 234/17527/17 залишити без задоволення.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 17 листопада 2017 року у справі № 234/17527/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 07.02.2018 р. та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення виготовлено 07.02.2018 р.

ОСОБА_4 ОСОБА_1

Судді А.В. Гайдар

ОСОБА_5