Справа № 164/2408/17
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/442/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 01 грудня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Токарська І.С.,

час ухвалення рішення - 01.12.2017 року,

місце ухвалення рішення - смт. Маневичі,

дата складання повного тексту рішення - не вказано,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області (далі - відповідач) про стягнення заборгованості з виплати щорічної допомоги на оздоровлення як особі, потерпілій внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 3 групи за 2004-2017 роки в розмірі 53840, 50 грн.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 01 грудня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду, її оскаржила позивачка, яка вважає, що судом при винесенні рішення допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове рішення, яким задоволити позов в повному обсязі.

Свої вимоги мотивує тим, що до спірних правовідносин має застосовуватись Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796), а не постанова Кабінету Міністрів України, якою зменшені розміри виплат щорічної допомоги.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Крім того, учасники справи подали суду клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1. Також позивач має 3 групу інвалідності, захворювання пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС (а.с. 13-14).

У серпні 2017 року позивач зверталась до відповідача із заявою про надання інформації щодо проведених виплат щорічної допомоги на оздоровлення за 2004-2017 роки, на що отримала довідки про розміри допомоги за вказаний період, згідно яких виплати становили 90 грн. (а.с. 15-30).

Не погоджуючись з таким розміром виплат, позивач звернулась до відповідача про доплату недоотриманої допомоги на оздоровлення за 2004-2017 роки відповідно до ст. 48 Закону № 796 у розмірі 4 мінімальних заробітних плат (а.с. 31).

Листом від 30.08.2017 року № В-446/04-10 відповідач повідомив про відсутність правових підстав для проведення доплати допомоги на оздоровлення (а.с. 32).

Згідно ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Норма ст. 123 КАС України передбачає, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Позивач звертається про доплату щорічної допомоги на оздоровлення з 2004 року, проте не вказує поважні причини пропуску строку звернення до суду, а тому позовні вимоги про виплату щорічної допомоги на оздоровлення як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 2004 року по 2016 рік слід залишити без розгляду.

Щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення у 2017 році суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 48 Закону № 796 щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, громадянам, які брали участь у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 2 або 3, дітям-інвалідам, інвалідність яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Розміри соціальних виплат залежать від економічних чинників, на що вказав і Конституційний Суд України, зокрема, у рішенні від 19 червня 2001 року № 9-рп/2001, зазначивши, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов'язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.

Згідно зі статтею 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12.10.2004 року.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 87 БК України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини 2 статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки, запобігання виникненню та ліквідації надзвичайних ситуацій та наслідків стихійного лиха.

Відповідно до абзацу 8 пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону № 796 передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Таким чином, нарахування та виплата у 2017 році допомоги на оздоровлення повинна здійснюватися в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Розмір щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи врегульовано постановою Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07.2005 року. Згідно п. 1 вказаної постанови розмір щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме: інвалідам І-ІІ групи - 120 грн., учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - 100 грн., інвалідам ІІІ групи та дітям-інвалідам - 90 грн., учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, кожній дитині, яка втратила внаслідок Чорнобильської катастрофи одного з батьків, та евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей, - 75 грн.

Отже у позивача в 2017 році відсутні правові підстави на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат, оскільки така законодавча норма вже не існує. В такому випадку відповідач в червні 2017 року правомірно виплатив допомогу на оздоровлення відповідно до Постанови КМУ № 562 від 12.07.2005 року.

Відповідно до ч.1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 308,311,315,319,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Маневицького районного суду Волинської області від 01 грудня 2017 року у справі № 164/2408/17 скасувати, та прийняти нову постанову якою адміністративний позов ОСОБА_1 за період з 2004 року по 2016 рік залишити без розгляду у зв'язку із пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає за винятками, визначеними ст. 328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 07 лютого 2018 року.