Справа № 200/6550/17
Суддя: Шевцова Т. В.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БАБУШКІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 57
Справа № 200/6550/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2018 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпра Шевцова Т.В. при секретарі Агашаріфовій В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Істрейт» до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва про визнання протиправним та скасування припису від «06» квітня 2017 року щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з вказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач просить суд визнати протиправним та скасувати припис Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 06.04.2017 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, складений за результатами проведення позапланової перевірки, проведеної на об'єкті будівництва «Реконструкція нежитлових приміщень з прибудовою під магазин продовольчих та непродовольчих товарів за адресою: м. Київ, Деснянський район, просп. Лісовий, 4» з вимогами з 07.04.2017 року заборонити експлуатацію приміщень з прибудовою під магазин продовольчих та непродовольчих товарів (магазин «АТБ») на просп. Лісовому, 4 у Деснянському районі м. Києва до усунення виявлених порушень у сфері містобудівної діяльності; усунути допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у термін до 06.06.2017 р. та стягнути з відповідача судові витрати.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в порядку письмового провадження.

Представник відповідача до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань про перенесення слухання справи до суду не надав.

Справа розглядається у відповідності до ч.3 с. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Частина 1 статті 41 цього Закону передбачає, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пункт 7 Порядку № 553 передбачає, зокрема, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Пункт 11 Порядку № 553 передбачає, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема: складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо- та відеотехніки.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 553 суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Як визначено п.п. 16, 17 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Пунктом 18 Порядку № 553 передбачено, що акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 553 якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлює Закон України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14 жовтня 1994 року № 208/94-ВР (далі - Закон України № 208/94-ВР).

Відповідно до статті 1 Закону України № 208/94-ВР правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Разом з тим, відповідно до оскаржуваного припису відповідачем встановлено, що замовником будівництва Товариством з обмеженою відповідальністю «Істрейт» затверджено проектну документацію, яка суперечить вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності. Одночасно встановлено, що нежитлове приміщення на просп. Лісовому, 4 у Деснянському районі м. Києва експлуатується під розміщення магазину «АТБ» без прийняття в експлуатуються у встановленому порядку, що є порушенням ст. 23 Закону України «Про архітектурну діяльність», ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Проте, матеріалами справи підтверджується, що декларація про початок виконання будівельних робіт: «Реконструкція нежитлових приміщень з прибудовою під магазин продовольчих та непродовольчх товарів за адресою: просп. Лісовий, 4 у Деснянському районі м. Києва» зареєстрована Департаментом 05.01.2017 р. за № КВ 32.

Відповідач посилається на те, що позивачем було затверджено проектну документацію, яка суперечить вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності і при цьому посилається на положення ст. 23 Закону України «Про архітектурну діяльність». Абзацом 3 статті 23 Закону України «Про архітектурну діяльність» визначено, що замовники на проектування і будівництво об'єктів архітектури мають право затверджувати проект, якщо він не суперечить законодавству, містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки.

Згідно ст.31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності», проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотримання вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником. Експертиза проектів будівництва проводиться в установленому Кабінетом Міністрів України порядку експертними організаціями незалежно від форми власності, які відповідають критеріям, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування, відомості про які внесені таким органом або на підставі делегованих повноважень саморегулівною організацією у сфері архітектурної діяльності за відповідним напрямом підприємницької діяльності (у разі її утворення) до переліку експертних організацій. Частиною 5 ст. 31 вищевказаного закону передбачено, що встановлення випадків та порядку проведення експертизи проектів будівництва іншими законами не допускається. А частина 6 ст. 31 цього ж закону регламентує, що проектна документація на будівництво об'єктів не потребує погодження державними органами, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, юридичними особами, утвореними такими органами.

В той же час, частиною 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачено вичерпний перелік порушень у відповідності до якого суб'єкта містобудування, який є замовником будівництва може бути притягнуто до відповідальності. Ця стаття не передбачає відповідальності замовника будівництва за затвердження проекту, якщо він суперечить законодавству, містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки. Відповідальність за ведення виконавчих документів з порушенням будівельних норм, у вигляді штрафу, передбачена п.6 ч.3 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» і ця відповідальність стосується лише суб'єктів містобудування, які виконують будівельні роботи, а не для замовників будівництва. В даному випадку ТОВ «Істрейт» не є суб'єктом містобудування, який виконує будівельні роботи.

Виходячи зі змісту акту перевірки та припису від 06.04.2017 року, можна зробити висновок, що об'єкт будівництва експлуатується, як магазин продовольчих та непродовольчих товарів, але в акті відсутні відомості, а в матеріалах справи докази того, що станом на 06.04.2017 року позивачем була здійснена реконструкція об'єкту згідно зареєстрованої декларації. Відповідач не надав суду належні докази, які б свідчили про здійснення реконструкції об'єкту будівництва.

Частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.2 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятого рішення, що підлягає оскарженню саме у межах даного провадження.

Водночас, докази, подані позивачем підтверджують обставини, на які він посилається на обґрунтування позовних вимог, та не були спростовані доводами відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.143 КАС України сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 13, 72-79, 90, 143, 159, 241-246, 255, 257-263, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Істрейт» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від «06» квітня 2017 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Стягнути з Департаменту з питань державного архітектурно - будівельного контролю міста Києва () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Істрейт» () судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань у розмірі 1600 грн.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В.Шевцова