Справа № 806/3789/17
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року м. Житомир справа № 806/3789/17

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, стягнення 20965,12 грн.,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом (а.с.19-21), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо не проведення з ним повного розрахунку при звільнені;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на його користь з відповідача на його користь середньоденний заробіток за час затримки розрахунку у сумі 20965,12 гривень.

В обґрунтування позову зазначає, що в порушення ст. 116 КЗпП відповідач сплатив належні позивачу кошти лише 13.11.2017, в той час як позивача звільнено зі служби в поліції з 30.09.2017.

Ухвалою від 11.01.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

30.01.2018 відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву (а.с.27-29), в якому просив в задоволені позову відмовити з тих підстав, що виплата одноразової грошової допомоги при звільненні у терміни після звільнення працівника поліції зі служби не може розцінюватись як затримка розрахунку при звільненні та відповідно не може нараховуватись компенсація за затримку при виплаті одноразової грошової допомоги.

08.02.2018 на адресу суду надійшла письмова відповідь на відзив (а.с. 36-42), в якій позивач вказав, що згідно листа Міністерства соціальної політики України від 20.07.2015 № 10846/0/14-15/13 "Про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2015 рік" встановлено наступні показники робочих днів серпень 22 дні, вересень 21 день, таким чином сумарну заробітну плату 20488,50 грн. необхідно ділити на 43 робочих дні, за останні два місяці роботи, а не на календарні дні в місяці як наведено в довідці ГУНП, тому середня заробітна плата розрахована вірно і становить 476,48 грн.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 29.09.2017 № 189 о/с (а.с. 6) майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі п. 2 ч. 1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу), вислуга років на день звільнення складає: у календарному обчисленні - 23 роки 00 місяців 28 днів, у пільговому обчисленні - 23 роки 09 місяців 21 день.

При цьому, одноразову грошову допомогу при звільненні позивачу було виплачено 13.11.2017 року, що підтверджується випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 (а.с. 22).

Спеціальним законодавством врегульовано правове становище осіб, які проходять службу в органах внутрішніх справ та поліції, у тому числі, порядок, умови проходження та звільнення зі служби, порядок та умови оплати праці, зокрема: Законом України від 2 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію", Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей".

Абзацом другим пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" визначено, що передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ тощо).

Суд вважає за необхідне зазначити, що непоширення норм Кодексу законів про працю України на рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ/поліції стосується саме порядку та умов визначення норм оплати праці (грошового забезпечення) та порядку вирішення спорів щодо оплати праці.

Проте, суд наголошує, що трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду України від 17.02.2015 у справі №21-8а15, а тому не бере до уваги посилання відповідача щодо неможливості застосування трудового законодавства до даних правовідносин.

Згідно з ст. 116 Кодексу законів про працю України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу законів про працю України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Крім того, суд вважає хибними посилання відповідача на те, що такий вид грошового забезпечення як одноразова грошова допомога при звільненні відсутня, виходячи з наступного.

Пунктом 3 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 р. за № 669/28799 (далі - Порядок № 260) встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Аналізуючи вищенаведені норми, суд зауважує, що як вже зазначалось вище непоширення норм Кодексу законів про працю України на рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ/поліції стосується саме порядку та умов визначення норм оплати праці (грошового забезпечення) та порядку вирішення спорів щодо оплати праці, проте питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні осіб рядового і начальницького складу (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку - які не є складовими заробітної плати (грошового забезпечення)) - не врегульовані положеннями спеціального законодавства, а тому під час їх вирішення належить застосовувати положення Кодексу законів про працю України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Суд, задовольняючи вимоги про оплату праці, повинен навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню (пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999).

З довідки Управління Міністерстві внутрішніх справ України в Житомирській області від 29.01.2018 року № 138/29/01-2018 (а.с. 30) вбачається, що середньоденній заробіток позивача становив 335,88 грн. Тривалість затримки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні становить 44 календарних днів. Відтак, розмір середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні становить 14778,72 грн. (335,88 грн.*44). Обов'язок виплатити вказану суму суд покладає на Головне управління Національної поліції в Житомирській області, де позивач отримував грошове забезпечення до моменту звільнення.

З врахуванням встановлених обставин, виходячи із заявлених позовних вимог, наявних в матеріалах справи доказів, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 14778,72 грн.

Щодо посилань позивача на лист Міністерства соціальної політики України від 20.07.2015 № 10846/0/14-15/13 "Про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2015 рік", то суд не приймає їх до уваги та зазначає, що лист Міністерства соціальної політики України не є нормативно правовим актом на відміну від постанови Кабінету Міністрів України, також варто зауважити, що вищевказаний лист має інформаційний характер лише на 2015 рік, в той час як позивача звільнено в 2017 році.

Також варто зауважити, що відповідно до п. 9 Порядку № 260, при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Враховуючи часткове задоволення позову та приписи ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати в розмірі 451,15 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, номер НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (вул. Старий Бульвар, 5/37, м. Житомир, 10008, код 40108625) задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 компенсацію за затримку розрахунку при звільнені в розмірі 14778,72 грн. (п'ятнадцять тисяч сто чотирнадцять гривень шістдесят копійок).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 451,15 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк