Справа № 554/9132/17
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 24.01.2018 Справа № 554/9132/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 січня 2018 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Савченка А. Г.

при секретарі Гречка Є. В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Харкові Веклюка Сергія Олексійовича про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

20 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Харкові Веклюка Сергія Олексійовича та просив визнати дії останнього про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними, а також визнати незаконною і скасувати постанову БР № 033995 від 12 листопада 2017 року за ч. 1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12 листопада 2017 року він керував транспортним засобам Ford-Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 та рухався автошляхом Київ-Харків-Довжанський. Того ж дня інспектором роти № 2 батальйону № 2 УПП у м. Харкові Веклюком С. О. винесено постанову БР № 033995 від 12 листопада 2017 року за ч. 1 ст.122 КУпАП про те, що він порушив вимогу дорожньої розмітки 1.1 «суцільна лінія» та перетнув її, чим порушив п.п. 8.5.1 Правил дорожнього руху.

Вважає, що вказана постанова є протиправною, оскільки складена інспектором на 422 кілометрі вказаного автошляху, тобто він не перебував на місці, де начебто вчинено правопорушення, а отже фізично не міг його бачити та сприймати дорожню обстановку, яка склалася на той момент.

Позивач зазначає, що він випередив автопоїзд, який рухався занадто повільно, тобто із швидкістю менше 30 км/год., проте інспектор не прийняв до уваги його пояснення та виніс спірну постанову.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача до суду з цим адміністративним позовом.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи у судове засідання не з'явився.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позовних вимог та у своїх міркуваннях виходить із наступного. Відповідно до постанови БР № 033995 від 12 листопада 2017 року позивач, керуючи транспортним засобам Ford-Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись на 423 км автошляху Київ-Харків-Довжанський, порушив вимогу дорожньої розмітки 1.1 «суцільна лінія» та перетнув її, чим порушив п. п. 8.5.1 Правил дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі за порушення вимог дорожніх знаків.

Виходячи з вимог ст. 77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При вирішенні спору суд також виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України.

З огляду на те, що позивачем оскаржується рішення відповідача, має бути перевірено, в тому числі, чи прийнято воно обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Під час судового розгляду установлено, що цих вимог відповідачем дотримано не було, тому протиправно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні позивач пояснив, що він випередив автопоїзд, який рухався занадто повільно, тобто із швидкістю менше 30 км/год., проте інспектор не прийняв до уваги його пояснення, не надав йому можливості надати письмові пояснення та виніс спірну постанову.

Крім того, інспектором було розглянуто справу про адміністративне правопорушення за місцем зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого розглядати справу.

Позивач зазначає, що інспектором винесено постанову без будь-якої підготовки справи до розгляду, зокрема не було оголошено ім'я посадової особи, яка розглядає справу, не були досліджені докази та не заслухані його пояснення, чим порушив права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП України є, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Суд зазначає, що, враховуючи незгоду позивача з вчиненим адміністративним правопорушенням відповідач мав навести докази в підтвердження факту порушення позивачем ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Доказів наявності в діях позивача ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП не наведено, оскільки постанова БР № 033995 від 12 листопада 2017 року не містить відомостей про те, чи проводилася технічна фіксація та на який технічний прилад вона здійснювалася, не містить пояснення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та показань свідків.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи слідує, що вказане правопорушення мало місце на 423 км автошляху «Київ-Харків-Довжанський», тоді як позивач був зупинений інспектором на 422 км вказаного автошляху, що підтверджує пояснення позивача про те, що інспектор безпосередньо не був присутнім на місці та не міг розцінювати дорожню обстановку, яка склалася на той момент.

Відповідно до п. 8.1 Правил, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до Правил розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію перетинати забороняється. Якщо цією лінією позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, то лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати дану лінію для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год., що і мало місце в даному випадку.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі по тексту - Інструкція 1395), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Як встановлено ч. ч. 2 і 3 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Всупереч вимогам вищезазначеної норми закону постанова серії БР № 033995 не є належним доказом у справі.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_3 порушення п. 8.5.1 або п. 1.1 Правил, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122 КУпАП, не доведено а ні постановоюу справі про адміністративне правопорушення, а ні будь-якими іншими доказами.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В порушення вимог ст. 268 КУпАП в матеріалах справи відсутні докази проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, дослідження доказів у справі, заслуховування пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, показання свідків.

Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку, що відповідачем всупереч положень КУпАП не проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Вказаній нормі КУпАП Конституційним Судом України надано офіційне тлумачення в рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015.

Зокрема, Конституційний Суд України вирішив, що положення ч. 1 ст. 276 КУпАП яке передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також у наведеному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що приписами ст. ст. 33, 245, 268 КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами ст. 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Разом з тим, відповідач всупереч положенням ч. 1 ст. 276 КУпАП здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання постанови відносно позивача на місці зупинки транспортного засобу є протиправними, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, з огляду на порушення вимог законодавства при її винесенні, підлягає скасуванню.

Керуючись статтями ст. ст. 241-243, 246, 250-251 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Харкові Веклюка Сергія Олексійовича щодо винесення постанови серії БР № 033995 від 12 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 033995 від 12 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 1 лютого 2018 року.

Суддя А. Г. Савченко