Справа № 826/14835/15
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 січня 2018 року № 826/14835/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «АЕГ»
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕГ» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.06.2015 року №, № та №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято без урахування того, що виконання зобов'язань товариством за договорами з контрагентами підтверджено належними та допустимими первинними та іншими документами, що повністю підтверджує реальність цих господарських операцій. При цьому, отримані товариством та видані ним своїм контрагентам податкові накладні відображені в Єдиному реєстрі податкових накладних; на момент здійснення господарських операцій контрагенти перебували на обліку в якості платника ПДВ без будь-яких обмежень.

В ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив посилаючись на письмові заперечення проти позову.

У зв'язку з наведеним, суд ухвалив здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що З 05 травня 2015 року по 12 травня 2015 року проводилась документальна позапланова виїзна перевірка підприємства ТОВ «АЕГ» (Код ) з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами за період з 01.10.2014 р. по 31.01.2014 р.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки був складений Акт № 229/26-59-22-01/39225466 від 26.05.2015 року.

На підставі Акту встановлено порушення: п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст.14, п. 137.1 ст. 137, п. 138.2 ст. 138, л. 138.4 ст. 138. пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на суму і б 939 181 грн.. в тому числі по періодах: - за 2014 рік 16 939 181 грн.; п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на суму 13 253 414 грн., в тому числі по періодах: жовтень 2014 року 7 132 429 грн.; листопад 2014 року 6 120 985 грн. Встановлено завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду рядок 24 Декларації на суму 963 980 грн., в тому числі по періодах: листопад 2014 року 963 980 грн.

Також, встановлено завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду рядок 19 Декларації (позитивне значення) на суму 618 815 грн., в тому числі по періодах: листопад 2014 року 618 815 грн..

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

В розумінні пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) «податковий кредит» - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

У відповідності до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

В силу норми п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, перелік яких наведений у п. 201.1 ст. 201 ПК України. Правовий статус податкової накладної закріплений в положеннях норм ст. 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 135.1 ст. 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті та інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Пунктом 138.1 ст. 138 ПК України встановлено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Виходячи з аналізу наведених норм в сукупності, ПК України визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема це відсутність зв'язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб'єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку на додану вартість. Таким чином, із зазначеного вище також випливає те, що при дослідженні факту здійснення господарської операції, оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Між тим у своєму листі від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 Вищий адміністративний суд України одночасно зазначає, що за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Разом з тим, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що також було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 року № 1936/11/13-11).

Частиною першою статті 81 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд може призначити експертизу.

Згідно з частинами першою та п'ятою статті 82 Кодексу адміністративного судочинства України у висновку експерта зазначаються: коли, де, ким (ім'я, освіта, спеціальність, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав, докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки та обґрунтовані відповіді на поставлені судом питання. Висновок експерта для суду не є обов'язковим, однак незгода суду з ним повинна бути вмотивована в постанові або ухвалі.

Ухвалою суду від 22.09.2015 р. було призначено судово-економічну експертизу по справі, а на вирішення експерта поставлено наступні питання:

1. чи підтверджується документально та чи відповідає первинним фінансово-господарським документам ТОВ «АЕГ» зазначене у Акті перевірки від 26.05.2015 № 229/26-59-22-01/39225466 заниження податку на прибуток на суму 16 939 181 грн., в тому числі по періодах: за 2014 рік в сумі 16 939 181 грн.?

2. Чи є, виходячи з наявних первинних фінансово-господарських документів ТОВ «АЕГ», таким, що відповідає дійсності, викладений у акті перевірки від 26.05.2015 № 229/26-59-22-01/39225466 висновок, щодо заниження податку на прибуток на суму 16 939 181 грн., в тому числі по періодах: за 2014 рік в сумі 16 939 181 грн., що є наслідком порушення ТОВ «АЕГ» п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14. п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 137.1 ст. 137, п. 138.2 ст. 138, п. 138.4 ст. 138. пп. 139.1.9 п. 1.39.1 ст. 139. п. 185.1 ст.185 Податкового кодексу України?

3. Чи підтверджується документально та чи відповідає первинним фінансово-господарським документам ТОВ «АЕГ» зазначене у Акті перевірки від 26.05.2015 № 229/26-59-22-01/392254661 заниження податку на додану вартість на суму 13 253 414 грн., в тому числі по періодах: жовтень 2014 року в сумі 7 132 429 грн.; листопад 2014 року в сумі 6 120 985 грн.?

4. Чи є, виходячи з наявних первинних фінансово-господарських документів ТОВ «АЕГ», таким, що відповідає дійсності, викладений у Акті перевірки від 26.05.2015 № 229/26-59-22-01/39225466 висновок, щодо заниження податку на додану вартість на суму 13 253 414 грн., в тому числі по періодах: жовтень 2014 року на суму 7 132 429 грн.; листопад 2014 року на суму 6 120 985 грн., що є наслідком порушення з боку ТОВ «АЕГ» п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України?

5. Чи підтверджується документально та чи відповідає первинним фінансово-господарським документам ТОВ «АЕГ» зазначене у Акті перевірки від 26.05.2015 № 229/26-59-22-01/39225466 завищення залишку від'ємного значення, яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 Декларації) на суму 963 980 грн., в тому числі по періодах: листопад 2014 на суму 963 980 грн.?

6. Чи підтверджується документально та чи відповідає первинним фінансово-господарським документам ТОВ «АЕГ» зазначене в акті перевірки від 26.05.2015 № 229/26-59-22-01/39225466 завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19 Декларації) (позитивне значення) на суму 618 815 грн., в тому числі по періодах: листопад 2014 року в сумі 618 815 грн.?

Разом з ухвалою надано матеріали адміністративної справи № 826/14835/15 у 10-ти томах (1-й том на 249 арк., 2-й том на 196 арк., 3-й том на 248 арк., 4-й том на 250 арк., 5-й том на 118 арк., 6-й том на 249 арк., 7-й том на 221 арк., 8-й том на 193 арк., 9-й том на 158 арк., 10-й том на 210 арк.), у тому числі (в оригіналах та копіях): - статутні та реєстраційні документи Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Експорт Груп» (надалі - ТОВ «АЕГ») (т. 1, а. с. 121-153);

- Договір № ВК-АГ/14 від 10.09.2014 p., укладений між ТОВ «АЕГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грейн-Сервіс-ГР» (надалі -ТОВ «Грейн-Сервіс-ГР»), з додатком та додатковою угодою до нього (т. 1, а. с 164-169);

- документи щодо фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ «АЕГ» з ТОВ «Грейн-Сервіс-ГР» (акти прийому-передачі, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкові накладні, рахунки, товарно-транспортні накладні) (т. 7, а. с. 30-39);

- заявки ТОВ «АЕГ» на надання послуг по забезпеченню оформлення карантинних сертифікатів та ветеринарних свідоцтв (ф-2) вантажів замовника (т. 1,а. с 170-179);

- Договір поставки № 72/30-14 від 02.09.2014 p., укладений між ТОВ «АЕГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коммунар-Престиж» (надалі - ТОВ «Коммунар-Престиж»), з додатковою угодою та специфікаціями до нього (т. 1, а. с. 180-201);

- документи щодо фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ «АЕГ» з ТОВ «Коммунар-Престиж» (видаткові накладні, податкові накладні, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, картки аналізу зерна) (т. 6; т. 7, а. с. 3-28);

- Договір складського зберігання № 01-07/нк14 від 01.07.2014 p., укладений між ТОВ «АЕГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроальфатермінал» (надалі - ТОВ «Агроальфатермінал»), з додатками та додатковими угодами до нього та планами завезення і вивозу товарів (т. 1, а. с.202-222);

- документи щодо фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ «АЕГ» з ТОВ «Агроальфатермінал» (акти здачі-приймання робіт (надання послуг), податкові накладні, рахунки на оплату, акти надання послуг) (т. 7, а. с. 41-90);

- Договір поставки № 90/30-14 від 01.10.2014 p., укладений між ТОВ «АЕГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю малим науково-виробничим підприємством «СТС» (надалі - ТОВ МНВП «СТС»), зі специфікаціями до нього (т. 1, а. с. 223-237);

- документи щодо фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ «АЕГ» з ТОВ МНВП «СТС» (видаткові накладні, податкові накладні, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні) (т. 7, а. с. 125-221);

- Договір поставки № 92/30-14 від 01.10.2014 p., укладений між ТОВ «АЕГ» та ТОВ МНВП «СТС», зі специфікацією до нього (т. 1, а. с. 238-244);

- Договір поставки № 92/30-14 від 01.10.2014 p., укладений між ТОВ «АЕГ» та ТОВ МНВП «СТС» (т. 1, а. с. 245-249);

- Договір поставки № 10/11/14 від 10.11.2014 p., укладений між ТОВ «АЕГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Фьюче» (надалі - ТОВ «Агро Фьюче»), зі специфікаціями до нього (т. 2, а. с. 1-31);

- документи щодо фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ «АЕГ» з ТОВ «Агро Фьюче» (видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні) (т. 7, а. с. 91-123);

- Договір поставки № 0110/14-1 від 01.10.2014 p., укладений між ТОВ «АЕГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Аріда» (надалі - ТОВ НВП «Аріда»), зі специфікаціями та додатковою угодою до нього (т. 2, а. с. 32-48);

- документи щодо фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ «АЕГ» з ТОВ НВП «Аріда» (видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, акти розбіжностей у вазі) (т. 3; т. 4; т. 5).

У висновку експерта № 18116/15-45/4715-4719/16-45 від 23.03.2016 р. за результатами проведеної судово-економічної експертизи зазначено наступне:

По першому питанню: Первинними бухгалтерськими документами, регістрами бухгалтерського обліку, оборотно-сальдовими відомостями, картками рахунків та іншими документами, що наявні в матеріалах справи, витрати позивача на купівлю у ТОВ «НВП «Аріда» соняшникової олії в жовтні 2014 р. на суму 21 524 621,09 грн., листопаді 2014 р. на суму 6 902 768 грн., документально підтверджуються.

По другому питанню: Первинними бухгалтерськими документами, регістрами бухгалтерського обліку, оборотно-сальдовими відомостями, картками рахунків та іншими документами, що наявні в матеріалах справи, витрати позивача на купівлю у ТОВ «Грейн-Сервіс-ГР» послуг з організації дослідження, оформлення карантинних сертифікатів, карантинного догляду (соя продовольча, що накопичується в Миколаївському МТП) в жовтні 2014 р. на суму 320 444,60 грн. документально підтверджуються частково, в сумі 47 240,08 грн.

Підтвердити документально віднесення ТОВ «АЕГ» до складу витрат у жовтні 2014 р. сум витрат за господарськими операціями з постачання робіт (послуг) ТОВ «Грейн-Сервіс-ГР» в розмірі 243 203,62 грн. (320 444,50 грн. (за матеріалами, представленими в ході податкової перевірки) - 47 240,08 грн. (за наявними в матеріалах справи документами)), не видається за можливе, у зв'язку із відсутністю в матеріалах справи відповідних первинних документів.

По третьому питанню: Первинними бухгалтерськими документами, регістрами бухгалтерського обліку, оборотно-сальдовими відомостями, картками рахунків та іншими документами, що наявні в матеріалах справи, витрати позивача на купівлю у ТОВ «Комунар Престиж» сої та кукурудзи 3 класу в жовтні 2014 р. на суму 18 837 848 грн., сої в листопаді 2014 р. на суму 7 294 878 грн., документально підтверджуються.

По четвертому питанню: Первинними бухгалтерськими документами, регістрами бухгалтерського обліку, оборотно-сальдовими відомостями, картками рахунків та іншими документами, що наявні в матеріалах справи, витрати позивача на купівлю у ТОВ «Агроальфатермінал» послуг по: зважуванню, визначенню якості, розвантажуванню, завантажуванню а/м, зберіганню до 25 діб, зберіганню зерна, перевезенню вантажів, інші роботи, користуванню вагонами, очищенню, сушінню зерна, переміщенню зерна, видаленню амброзії, оформленню складських квитанцій тощо в листопаді 2014 р. на суму 520 298,76 грн. документально підтверджуються частково, в сумі 184 040,87 грн.

Підтвердити документально віднесення ТОВ «АЕГ» до складу витрат у жовтні 2014 р. сум витрат за господарськими операціями з постачання вищезазначених робіт (послуг) ТОВ «Агроальфатермінал» в розмірі 3 984 041,08 грн. (4 168 081,95 грн. (за матеріалами, представленими в ході податкової перевірки) - 184 040,87 грн. (за наявними в матеріалах справи документами)), не видається за можливе, у зв'язку із відсутністю в матеріалах справи відповідних первинних документів.

По п'ятому питанню: Первинними бухгалтерськими документами, регістрами бухгалтерського обліку, оборотно-сальдовими відомостями, картками рахунків та іншими документами, що наявні в матеріалах справи, витрати позивача на купівлю у ТОВ «СТС» соняшникової олії та сої в листопаді 2014 p., документально підтверджуються в сумі 12 572 961,51 грн.

Розбіжність в сумі 4 080 171,82 грн. (16 653 133,35 грн. - 12 572 961,51 грн.) виникла за рахунок помилкового відображення в Акті ДПІ при визначенні об'єкта оподаткування по взаємовідносинах ТОВ «АЕГ» з ТОВ МНВП «СТС» у листопаді 2014 р. даних податкових накладних замість даних видаткових накладних.

По шостому питанню: Первинними бухгалтерськими документами, регістрами бухгалтерського обліку, оборотно-сальдовими відомостями, картками рахунків та іншими документами, що наявні в матеріалах справи, витрати позивача на купівлю у ТОВ «Агро Фьюче» соняшникової олії в листопаді 2014 р. на суму 3 183 167,62 грн. документально підтверджуються.

Висновок судово-економічної експертизи № 18116/15-45/4715-4719/16-45 від 23.03.2016 р. підтверджується документами, наявними в матеріалах справи, а відповідачем не надано доказів на спростування зазначеного висновку чи обґрунтованих доводів щодо помилковості висновку експертизи.

За приписами норм п. 44.1 і п. 44.3 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абз. 2 п. 44.1 ст. 44 ПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХІV (в редакції на момент спірних правовідносин) (надалі - Закон № 996-ХІV), який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

В розумінні Закону №996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому згідно п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (в редакції чинній на момент існування спірних правовідносин)(надалі - Положення), яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (підприємства), «господарські операції» - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону №996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону №996-ХІV).

Аналіз вищевикладених норм Закону №996-ХІV та норм Положення свідчить про те, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків, що також було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.

При цьому, як зазначив Вищий адміністративний суд України в своїх ухвалах від 14.01.2015 року К/9991/72258/12, від 21.10.2014 року № К/800/6170/14 та від 26.08.2014 року № К/800/6501/14, «податкове законодавство не встановлює перелік первинних документів, складенням яких мають оформлюватися ті чи інші операції. Разом з тим відповідні первинні документи повинні містити усі необхідні реквізити, визначені частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», повну інформацію про виконану господарську операцію та виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.

Також істотне значення для встановлення судом факту реальності виконання договору саме із заявленим контрагентом є фактичні обставини укладення та виконання договору, обґрунтованість вибору контрагента.

За результатами дослідження вище перелічених первинних та інших документів суд дійшов висновку, що вони оформлені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, та в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На думку суду, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття спірного рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись вимогами ст.ст.2, 5- 11, 19, 72- 77, 90, 139, 241- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м.Києва, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕГ» задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.06.2015 року №, № та №.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕГ» () понесені ними витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.) за рахунок асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя І.В. Смолій