Справа № 233/3117/17
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року справа №233/3117/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 листопада 2017 р. у справі № 233/3117/17 (головуючий І інстанції Мартиненко В.С., постанова у повному обсязі складена 08 листопада 2017 року у м. Костянтинівка Донецька обл.) за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 27.06.2017 року звернувся до суду з позовом до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просив визнати розпорядження відповідача від 06.04.2017 року в частині призначення їй пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі нижчому ніж 50 відсотків пенсії померлого годувальника незаконним та скасувати його; зобовязати відповідача призначити та виплачувати їй пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 20.08.2016 року в розмірі 50 відсотків пенсії померлого годувальника ОСОБА_2 (а.с. 2-3).

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 листопада 2017 р. у справі № 233/3117/17 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження відповідача від 06 квітня 2017 року про призначення позивачу пенсії по втраті годувальника в частині визначення її розміру та часу, з якого вона призначена.

Зобовязано відповідача перерахувати ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 в розмірі 50 відсотків його пенсії, яку він одержував на день смерті, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 вересня 2016 року.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 66-68).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Посилається на постанову КМУ № 1210 від 23.11.2011 року та зазначає, що розмір пенсії по втраті годувальника визначається, як співвідношення кількості непрацездатних членів сімї до кількості таких членів сімї з урахуванням потерпілого (у відсотках).

Апелянт вказує на те, що для розрахунку пенсії врахована довідка про заробітну плату № 712 від 26.06.2000 року, видана заводом «Автоскло» ім. К.Т. Бондарева щодо оплати за дні роботи в зоні відчуження за період з липня по вересень 1986 року.

Згідно ч. 2 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які працювали у зоні відчуження менше місяця, пенсія обчислюється за фактично відпрацьований час.

Відзив на апеляційну скаргу Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач є особою пенсійного віку, перебуває на обліку у відповідача.

20 серпня 2016 року помер чоловік позивача ОСОБА_2, який брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, мав інвалідність 2 групи та мав право на пільги, встановлені законодавством України (а.с. 8).

Відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України № 42 від 26 січня 2017 року, захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2, повязане з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 14).

Згідно розпорядження Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 139555 від 02.09.2016 р. щодо призначення за рішенням суду, ОСОБА_2 перераховано пенсію з 01.05.2016 р. та її розмір склав 11655, 96 грн., але виплачувався в максимальному розмірі 10740,00 грн. (а.с. 48).

Позивач перебувала на утримані свого чоловіка до дня його смерті, що підтверджується довідками КП «СЕЗ» №162 від 13.02.2017 р. та № 158 від 13.02.2017 р. (а.с. 12-13).

29 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до відповідача про переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 18).

Розпорядженням Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 06.04.2017 р. позивача переведено на пенсію по втраті годувальника з 29 березня 2017 року. Сума пенсії складає 1784,70 грн. (а.с. 15).

Зазначені обставини сторонами не заперечуються.

Спірним питанням цієї справи є правомірність дій відповідача щодо визначення розміру пенсії при переведенні позивача на пенсію по втраті годувальника у сумі 1784, 70 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Пунктом 11 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210, визначений мінімальний розмір пенсії, який становить на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Згідно ст. 74 Закону України «Про пенсійне забезпечення» сім'ям пенсіонерів пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж заробітку, з якого обчислювалась пенсія годувальника. Сім'ям тих пенсіонерів, які мали право на перерахунок пенсії в порядку, передбаченому статтею 69 цього Закону, пенсії обчислюються із заробітку, з якого було проведено або могло бути проведено перерахунок пенсії годувальника.

За унормуванням п. 2.3 постанови Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії членам сімї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону.

Як вбачається з розписки-повідомлення, наявній в матеріалах справи, 29.03.2017 р. від позивача були прийняті заява про призначення/перерахунок та інші документи до заяви, а саме: посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про смерть годувальника. В заяві відсутнє прохання перерахувати пенсію померлого чоловіка на підставі інших документів, ніж тих, що маються в справі. В переліку документів, доданих до заяви, відсутня довідка про заробітну плату № 712 від 26.06.2000 року, видана заводом «Автоскло» ім. К.Т. Бондарева щодо оплати за дні роботи в зоні відчуження за період з липня по вересень 1986 року, на яку посилається відповідач. Крім того, відповідачем не надано доказів про повідомлення позивача про необхідність надання будь-яких інших документів, необхідних для її переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

Таким чином, заробіток годувальника за час роботи в зоні відчуження у такому випадку повинен визначатися за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника. Розмір пенсії позивача має бути призначений в розмірі 50% пенсії годувальника, яку він одержував на день смерті, відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в результаті Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розпорядження Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійною фонду України Донецької області від 06.04.2017 р. в частині призначення позивачу пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі нижчому ніж 50% пенсії померлого годувальника, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню в цій частині.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника. Позивач звернулася до відповідача із заявою 29 березня 2017 року, а отже, до спливу 12 місяців з дня смерті годувальника.

Згідно ч. 2 ст. 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім'ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 205, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 листопада 2017 р. у справі № 233/3117/17 залишити без змін.

Повне судове рішення складено 07 лютого 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

ОСОБА_3