Справа № 522/24552/17
Суддя: Загороднюк В. І.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/94/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

в складі : головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одеса про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2017 р. позивач звернувся до суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі та просить визнати неправомірними та протиправними дії Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одеса щодо незарахування йому до щомісячного довічного утримання судді у відставці суми матеріальної допомоги на оздоровлення; зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок та подальшу грошову щомісячну виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання судді у відставці, тобто, з 30 листопада 2015 року; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та подальшу грошову щомісячну виплату судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% від суддівської винагороди діючого судді, який працює на відповідній посаді, з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, з подальшим перерахуванням щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який працює на відповідній посаді, на який працював та з якої був звільнений у відставку ОСОБА_1, без обмеження граничного розміру на підставі наданих довідок із бухгалтерії суду про суддівську винагороду на відповідній посаді.

При цьому посилається на те, що він працював на посаді судді з 01.10.1991 року, коли був обраний суддею Первомайського районного суду Харківської області. 15.07.2004 року обраний на посаду судді Одеського обласного суду (далі - Апеляційного суду Одеської області).

Постановою Верховної Ради України від 12.11.2015 року за №788-VІІІ та згідно з наказом голови Апеляційного суду Одеської області від 24.11.2015 року за №201-ос він був звільнений з посади судді Апеляційного суду Одеської області у зв'язку з поданням заяви про відставку відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України.

Загальний стаж його роботи складає більше ніж 40 років, з них 1 рік 11 місяців и 21 день - служба в армії. Стаж, який надає право на відставку - 26 років, 1 місяць і 15 днів. Згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» він має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% грошового утримання діючого судді з включенням суми матеріальної допомоги. Однак, при розрахунку йому розміру щомісячного довічного грошового утримання судді не включена сума матеріальної допомоги на оздоровлення, що є порушенням його конституційних прав.

15.09.2017 року він звернувся із заявою № 6320 до Приморського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Одеса про здійснення перерахунку та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення. Рішенням Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м Одеса №125 від 18.09.2017 року його заява була залишена без задоволення та відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку з відсутністю правових підстав.

Вважає такі дії відповідача неправомірними, в зв'язку з чим він звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився просить розглянути справу за його відсутністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.10.1991 року був обраний суддею Первомайського районного суду Харківської області.

15.07.2004 року був обраний на посаду судді Одеського обласного суду (далі - Апеляційного суду Одеської області).

Постановою Верховної Ради України від 12.11.2015 року за №788-VІІІ та згідно з наказом голови Апеляційного суду Одеської області від 24.11.2015 року за №201-ос позивач був звільнений з посади судді Апеляційного суду Одеської області у зв'язку з поданням заяви про відставку відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України.

Загальний стаж роботи позивача складає більше ніж 40 років, з них 1 рік 11 місяців и 21 день - служба в армії.

З 30.11.2015 року позивачу відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 р № 1402 - VІІІ призначено щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% грошового утримання діючого судді з включенням суми матеріальної допомоги.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 21.01.2016 року було задоволено позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеса про призначення нарахування та виплату щомісячного довічного утримання судді у відставці у розмірі 90% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. При цьому на розгляд суду не були надані дані про матеріальну допомогу на оздоровлення у відношенні позивача.

При розрахунку позивачу розміру щомісячного довічного грошового утримання судді не включена сума матеріальної допомоги на оздоровлення.

Згідно довідки апеляційного суду Одеської області № 278 від 06.09.2017 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що видана ОСОБА_1 про те, що його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 31386 гривень, у тому числі: посадовий оклад 17600 гривень, доплата за вислугу років 12320 гривень та матеріальна допомога на оздоровлення відповідно до ст. 136 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" 1466 гривень.

Вказана довідка була надіслана апеляційним судом Одеської області 06.09.2017 року за № 277 на адресу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі.

15.09.2017 року позивач звернувся із заявою № 6320 до Приморського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Одеса про здійснення перерахунку та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Рішенням Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м Одеса №125 від 18.09.2017 року його заява була залишена без задоволення та відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку з відсутністю правових підстав.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи Державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачає Конституція та закони України.

Ст. 22 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав и свобод.

Відповідно до ст. 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян встановлене законами України є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Законом України «Про судоустрій та статус суддів» (далі - Закон) врегульовані правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів. Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Відповідно до п. 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року за № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає в гарантованій державою щомісячній, звільненій від сплати податків грошової виплати, яка призначена забезпечити їх належне матеріальне утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді.

В цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначив, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності.

Разом з тим, Конституційний Суд України у рішенні від 03.06.2013 року за № 3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а , отже, суперечить ч.1 ст. 55 Конституції України (абзац другий пункт 3 мотивувальної частини).

Згідно з п. 3 рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року за №4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, яка повинна забезпечити належне матеріальне утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Вказаним вище рішенням Конституційний Суд України зазначив також порядок його виконання.

Відповідно до ст.ст. 133-134 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а при наданні щорічної відпустки - виплачується окрім суддівської винагороди допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно з чинним Законом України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, яка надається працівникові за виконану їм роботу. Статтею 2 вищезгаданого Закону зазначено структуру заробітної плати, до якої входять основна та додаткова заробітна плата та компенсаційні виплати.

При цьому слід зазначити, що згідно п. 2.3.3 Інструкції №5 зі статистики заробітної плати, матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Додатком №2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2005 року за №3.1 встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у який зазначається крім відомостей про судову винагороду інші виплати, які враховуються при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до норм законодавства зміст матеріальної допомоги полягає у виплаті грошових коштів. При цьому виплата сум грошової допомоги здійснювалась позивачу ОСОБА_1 систематично та включена в оподаткований дохід. Бухгалтерією суду матеріальну допомогу, яка є складовою заробітної плати, згідно Закону віднесено до фонду оплати праці, що підтверджується копією довідки Апеляційного суду Одеської області, яка надана позивачем до Управління пенсійного фонду.

Аналіз наведених положень дає підставу для зазначення про те, що матеріальна допомога є складовою системи оплати праці судді.

Частина 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в межах максимального розміру фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу)), з

яких відраховуються страхові внески до соціальних фондів, що діяли на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються, в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу враховуються: сума виплат, які отримує застрахована особа і з яких згідно з цього Закону були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, які отримані застрахованою особою до набрання чинності цим Законом у межах сум, на які, відповідно до законодавства що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування, або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Вищевикладене свідчить про те, що отримувані застрахованою особою (позивачем ОСОБА_1О.) суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що професійний суддя, через якого в Україні реалізується судова влада, має встановлені законом гарантії досягнутого рівня незалежності, у тому числі у сфері правового захисту та матеріального і соціального забезпечення, які не можуть бути скасовані або звужені при прийнятті нових законів та інших нормативних актів.

Між тим, право на отримання належного довічного грошового утримання позивача ОСОБА_1 було звужено, що в свою чергу свідчить про порушення встановленої приписами чинного законодавства гарантії незалежності суддів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 2 Закону України „Про оплату праці", ст.ст. 48, 133-134 Закону України „Про судоустрій і статус суддів", ст.ст.241 - 243 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними та протиправними дії Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одеса щодо незарахування ОСОБА_1 до щомісячного довічного утримання судді у відставці суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Зобов'язати Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Одеса здійснити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) перерахунок та подальшу грошову щомісячну виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання судді у відставці, тобто, з 30 листопада 2015 року.

Зобов'язати Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Одеса здійснити перерахунок та подальшу грошову щомісячну виплату судді у відставці ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% від суддівської винагороди діючого судді, який працює на відповідній посаді, з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, з подальшим перерахуванням щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який працює на відповідній посаді, на який працював та з якої був звільнений у відставку ОСОБА_1, без обмеження граничного розміру на підставі наданих довідок із бухгалтерії суду про суддівську винагороду на відповідній посаді.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

30 січня 2018 року