Справа № 813/4270/17
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2018-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2018 року справа № 813/4270/17

М.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Коморний О.І,

суддя Гулик А.Г.

суддя Лунь З.І.

секретар судового засідання Мергель І.Р.,

за участю:

представник позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третя особа 1 ОСОБА_3

третя особа 2 ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Ресурс» про визнання протиправними дій Голови Державної служби України з безпеки на транспорті ОСОБА_5, Державної служби України з безпеки на транспорті та скасування наказу, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 «Фіакр Львів», Львівської обласної громадської організації «Львівтрансзахист».

Обставини справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Ресурс» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою у якій з урахуванням уточнених позовних вимог містяться вимоги:

- визнати протиправними дії голови Державної служби України з безпеки на транспорті ОСОБА_5, спрямовані на організацію 18.10.2017 року додаткового обстеження АС «Західна»;

- визнати протиправним та скасувати наказ № 1059 від 02.11.2017 року «Про анулювання свідоцтв про атестацію автостанцій» в частині анулювання свідоцтва про атестацію АС "Західна", яка належить ОСОБА_6 «Бізнесресурс», що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Городоцька 359.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що згідно з наказом №997 від 17.10.2017 року «Про проведення додаткового обстеження автостанції» АС «Західна» складено протокол обстеження автостанції від 20.10.2017 року, на підставі якого видано Наказ № 1059 від 02.11.2017 року про анулювання атестації АС «Західна» та виключення автостанції з переліку атестованих автостанцій. Позивач стверджує, що жодного додаткового обстеження автостанції не здійснювалося і передбачених законом підстав для проведення додаткового обстеження АС «Західна» у відповідача не було. Протокол про обстеження складений формально і без проведення жодних досліджень. Наведені у ньому відомості є недостовірними, а відтак дії відповідача, спрямовані на організацію додаткового обстеження АС «Західна», є протиправними. Наказ №1059 від 02.11.2017 «Про анулювання свідоцтв про атестацію автостанцій» в частині анулювання свідоцтва про атестацію АС «Західна», яка належить ОСОБА_6 «Бізнесресурс», що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 359, є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить суд задовольнити позов повністю.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Свій відзив обґрунтовує тим, що проведення додаткового обстеження передбачено пунктом 2.12 Порядку регулювання діяльності автостанцій, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 27.09.2010 № 700 (далі - Порядок №700), у разі виявлення під час здійснення державного контролю Укртрансбезпекою або у разі надходження від органів державної влади або органів місцевого самоврядування даних щодо недотримання вимог до автостанції відповідного класу. На адресу Укртрансбезпеки надійшов лист Голови Верховної ОСОБА_1 України ОСОБА_7 від 22.09.2017 №11/10-453, стосовно запиту народного депутата України ОСОБА_8 від 21.09.2017 №12/зп, з додатком до якого долучено лист ТОВ «Фіакр Львів», щодо невідповідності атестаційним умовам автостанцій АС «Західна». За результатами розгляду вказаних звернень Державною службою України з безпеки на транспорті видано Наказ від 17.10.2017 № 997 «Про проведення додаткового обстеження автостанцій». На підставі Наказу № 997 Укртрансбезпекою 18.10.2017 проведено додаткове обстеження автостанції «Західна». Згідно з протоколом обстеження на території автостанції «Західна» виявлено порушення вимог до автостанцій встановлених Порядком №700. На підставі встановлених обставин, наказом від 02.11.2017 № 1059 Державної служби України з безпеки на транспорті анульовано свідоцтво про атестацію автостанції «Західна» та виключено таку з переліку атестованих автостанцій.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позову з підстав викладених у відзиві, просить суд в позові відмовити повністю.

Представники третіх осіб заперечили проти позову в повному обсязі, вважають позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вважають дії голови Укртрансбезпеки спрямовані на організацію та проведення додаткового обстеження автостанції АС «Західна», яка належить ТОВ «Бізнес Ресурс» правомірними, а анулювання свідоцтва про атестацію автостанції «Західна» законним.

Суд всебічно і повно з'ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Ресурс» належить автостанція «Західна», що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 359.

У відповідності з вимогами Порядку №700, автостанція «Західна» має розроблений та затверджений паспорт автостанції «Західна», який містить усю інформацію про діяльність автостанції, зокрема, план, схему руху, режими та графіки роботи, розташування платформ і будівель тощо (а.с. 11-20).

Автостанція «Західна» атестована як автостанція третього класу та внесена до переліку атестованих автостанцій згідно з Свідоцтвом №0001, зі строком дії з 25.03.2016 р. до 24.03.2021 року (а.с.9), виданим на підставі протоколу обстеження від 24.03.2016 №0001 (а.с.172-173).

На підставі депутатського звернення від 02.08.2016р. №206/3-318 відповідачем 30.01.2017 проведено додаткове обстеження АС «Західна», результати якого підтвердили відповідність зазначеної автостанції вимогам автостанції третього класу, про що складено протокол обстеження автостанції (а.с.174-175).

У подальшому до Державної служби України з безпеки на транспорті, як до центрального органу виконавчої влади, який відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 в межах своїх повноважень здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті, надійшов лист Голови Верховної ОСОБА_1 України ОСОБА_7 від 22.09.2017 № 11/10-453, для розгляду (а.с.122).

Додатком до зазначеного листа є запит Народного депутата України ОСОБА_8 від 21.09.2017 № 12/зп, та лист ТОВ «Фіакр Львів», щодо невідповідності атестаційним умовам для автостанції «Західна» (а.с.115-119). оголошений на засіданні Верховної ОСОБА_1 України 22 вересня 2017 року.

На підставі звернення Народного депутата України ОСОБА_8 від 21.09.2017 № 12/зп та листа Голови Верховної ОСОБА_1 України ОСОБА_7 від 22.09.2017 № 11/10-453 відповідач керуючись п.2.11, 2.12 Порядку 700 видав Наказ № 997 від 17.10.2017 «Про проведення додаткового обстеження автостанцій» (а.с.8).

18.10.2017 року згідно Наказу № 997 Укртрансбезпекою проведено додаткове обстеження автостанції «Західна», про що складено Протокол обстеження автостанції (а.с.113-114), зареєстрований в Державній службі України з безпеки на транспорті 20.10.2017 року № 0430. Вказаним протоколом встановлено порушення, а саме невиконання ТОВ «БізнесРесурс» вимог п.2.10 розділу 2 Порядку регулювання діяльності автостанцій № 700.

Наказом від 02.11.2017 року № 1059 Державної служби України з безпеки на транспорті анульовано свідоцтво про атестацію автостанції «Західна», що знаходиться за адресою вул. Городоцька 359, м. Львів та належить ТОВ «Бізнесресурс», та виключено дану автостанцію з переліку атестованих автостанцій (а.с.7).

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Державний нагляд (контроль) згідно ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Державний нагляд (контроль) згідно ст.3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» здійснюється за принципами:

- пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності;

- підконтрольності і підзвітності органу державного нагляду (контролю) відповідним органам державної влади;

- рівності прав і законних інтересів усіх суб'єктів господарювання;

- гарантування прав та законних інтересів кожного субєкта господарювання;

- об'єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок субєктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв;

- здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом;

- відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю);

- неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання;

- невтручання органу державного нагляду (контролю) у діяльність суб'єкта господарювання, якщо вона здійснюється в межах закону;

- відповідальності органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб за шкоду, заподіяну суб'єкту господарювання внаслідок порушення вимог законодавства, порушення прав та законних інтересів субєкта господарювання;

- дотримання умов міжнародних договорів України;

- незалежності органів державного нагляду (контролю) від політичних партій та будь-яких інших об'єднань громадян;

- наявності одного органу державного нагляду (контролю) у складі центрального органу виконавчої влади.

- презумпції правомірності діяльності субєкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обовязків субєкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю);

- орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності;

- недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення субєктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій;

- здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.

Частиною одинадцятою статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що плановий чи позаплановий захід щодо субєкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

Перед початком здійснення державного нагляду (контролю) посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить запис до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу у субєкта господарювання) (ч.12 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»)

Суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю) (Ч.3 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).

Процедуру атестації автостанцій, вимоги до них, механізм визначення розміру автостанційного збору та вартості послуг, що надаються автомобільними перевізниками визначає Порядок регулювання діяльності автостанцій, затверджений наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 700 від 27.09.2010

Відповідно до підпункту 45 пункту п'ятого Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 Укртрансбезпека видає свідоцтва про атестацію автостанцій, веде перелік атестованих автостанцій та розміщує зазначений перелік на своєму офіційному веб-сайті.

Пунктом 2.12 Порядку №700 передбачено проведення додаткового обстеження у разі виявлення під час здійснення державного контролю Укртрансбезпекою або у разі надходження від органів державної влади або органів місцевого самоврядування даних щодо недотримання вимог до автостанції відповідного класу.

Оскільки мета обстеження автостанції це дослідження відповідності автостанції вимогам, встановленим Додатком 1 до Порядку регулювання діяльності автостанцій, затвердженим Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 27.09.2010 р. №700, для автостанції відповідного класу, тобто діяльність центрального органу виконавчої влади щодо забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості послуг, то додаткове обстеження автостанції є заходом державного нагляду (контролю) в розумінні норм Закону - України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Згідно п.2.6 Порядку №700 за результатами обстеження складається протокол, який підписується особами, що провели обстеження, та уповноваженою особою власника.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку №700, власник повинен забезпечувати обслуговування пасажирів та автомобільних перевізників на автостанції згідно з вимогами до автостанції відповідного класу та з дотриманням вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 № 176, протягом строку дії свідоцтва.

Вимоги до автостанції третього класу визначені в додатку № 1 до Порядку 700, а саме:

- кількість квиткових кас, од. (не менше) -2;

- наявність автостанційної комп'ютерної системи, яка забезпечує за допомогою мережі Інтернет можливість оперативно ознайомлюватись з інформацією щодо проданих квитків, вільних місць -;

- камери схову ручної поклажі, багажу (секції), од. (не менше)-2;

- наявність приміщень для пасажирів з дітьми(кімната матері і дитини)-;

- загальна кількість платформ для прибуття, відправлення автобусів (посадки та висадки пасажирів), од. (не менше); загальна кількість -4, критих -;

- наявність кімнат для тривалого відпочинку водіїв -;

- майданчик для відстою автобусів, місць (не менше)-3;

- наявність квиткових кас, пристосованих для користування особами з обмеженими фізичними можливостями +;

- наявність громадських вбиралень +;

- наявність громадських вбиралень, пристосованих для осіб з обмеженими фізичними можливостями +;

- наявність підготовлених працівників для надання допомоги особам з обмеженими фізичними можливостями +;

- наявність довідкової служби з можливістю цілодобового обміну інформацією з перевізниками та організатором за допомогою сучасних засобів зв'язку (мережа Інтернет, факс). (Довідкова служба може обслуговувати декілька автостанцій відповідного власника) +;

- можливість використання засобів безготівкового розрахунку та наявність засобів оформлення квитків без участі касира (наявність платіжного термінала) -;

- наявність пункту надання невідкладної медичної допомоги -;

- наявність обов'язкової візуальної інформації, системи інформування водіїв про умови дорожнього руху +;

- надання інформації через систему гучного мовлення +;

- мінімальна кількість облаштованих місць для сидіння пасажирів з метою очікування поїздки 15;

- наявність технічного обладнання, конструкцій та засобів для забезпечення вільного доступу осіб з обмеженими фізичними можливостями +.

Відповідачем за наслідками додаткового обстеження складено протокол обстеження від 20.10.2017 № НОМЕР_1 «Західна», у якому зафіксовано невідповідність автостанції вимогам до автостанцій III класу (а.с.113-114), а саме:

- наявна лише одна квиткова каса (необхідно дві);

- камери схову ручної поклажі, багажу - нуль;

- загальна кількість платформ для прибуття, відправлення автобусів - нуль;

- майданчик для відстою автобусів - відсутній;

- квиткові каси, пристосовані для користування осіб з обмеженими можливостями - відсутні;

- наявність підготовлених працівників для надання допомоги особам з обмеженими фізичними можливостями - відсутні;

- наявність довідкової служби з можливістю цілодобового обміну інформацією з перевізниками та організатором за допомогою сучасних засобів звязку (мережа Інтернет, факс, тощо) - відсутня;

- технічне обладнання, конструкції та засоби для забезпечення вільного доступу осіб з обмеженими фізичними можливостями на територію автостанції відсутнє.

Доказами в адміністративному судочинстві є відповідно до ч.1 ст.72 КАС України будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази суду надають відповідно до ч.3 ст.77 КАС України учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд відповідно до ст. 74 КАС України не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на зміст наведених норм процесуального права, складений відповідачем протокол додаткового обстеження автостанції від 18.10.2017 року, яке проводилося без відома позивача, без присутності позивача, без ознайомлення позивача з складеним протоколом, не є належним доказом зафіксованих у ньому порушень, оскільки додаткове обстеження та складання протоколу відбулося всупереч вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядку регулювання діяльності автостанцій, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 27.09.2010 р. №700.

Водночас доказами у матеріалах справи спростовуються порушення, вказані у протоколі обстеження від 18.10.2017року (а.с.113-114), а саме:

1. Кількість квиткових кас - не менше 2 одиниць. Згідно протоколу обстеження вказано 1 каса.

Однак, про наявність на АС «Західна» чотирьох квиткових кас (з яких діючих є дві) свідчать: копії перших сторінок книг обліку розрахункових операцій на РРО, згідно яких зареєстровано та використовується позивачем саме на АС «Західна» два РРО ( а.с. 74-75) ; фотографія 1 (а.с.76) ; паспорт автостанції (а.с.13,16) .

2. Камери схову ручної поклажі, багажу (секції) - не менше 2 одиниць. Згідно протоколу обстеження вказано «нуль».

Однак, про наявність на АС «Західна» чотирьох камер свідчать: фотографія 2 (а.с.77) ; паспорт автостанції (а.с.13, 16).

3. Загальна кількість платформ для прибуття, відправлення автобусів (посадки та висадки пасажирів), - не менше 4 одиниць. Згідно протоколу обстеження вказано «нуль».

Проте, про наявність на АС «Західна» шести платформ свідчать: фотографія 3 (а.с.78) ; паспорт автостанції (а.с.11,15) .

4. Майданчик для відстою автобусів - не менше 3 місць. Згідно протоколу обстеження вказано «відсутні».

Про наявність на АС «Західна» майданчика для відстою автобусів на 25 місць свідчать: фотографія 4 (а.с.89) ; паспорт автостанції (а.с.11,15).

5.Наявність квиткових кас, пристосованих для користування особами з обмеженими фізичними можливостями. Згідно протоколу обстеження вказано «відсутні».

Про наявність на АС «Західна» такої квиткової каси свідчать: фотографія 1(а.с. 76); паспорт автостанції (а.с.11,16).

6. Наявність громадських вбиралень.

Про наявність на АС «Західна» громадської вбиральні свідчать: фотографія 5(а.с.90); паспорт автостанції (а.с. 15,16).

7. Наявність громадських вбиралень, пристосованих для осіб з обмеженими фізичними можливостями.

Про наявність на АС «Західна» такої громадської вбиральні свідчать: фотографія 5 (а.с.90); паспорт автостанції (а.с. 15,16).

8. Наявність підготовлених працівників для надання допомоги особам з обмеженими фізичними можливостями. Згідно протоколу обстеження вказано «відсутні».

Про наявність на АС «Західна» такої служби свідчить паспорт автостанції (а.с.13).

9. Наявність довідкової служби з можливістю цілодобового обміну інформацією з перевізниками та організатором за допомогою сучасних засобів зв'язку (мережа

Інтернет, факс). Згідно протоколу обстеження вказано «відсутні».

Про наявність на АС «Західна» такої служби свідчить паспорт автостанції (а.с. 12 п. п. 19,21).

10. Наявність обов'язкової візуальної інформації, системи інформування водіїв про умови дорожнього руху.

Про наявність на АС «Західна» такої системи та схему одержання інформації та доведення її до відома водіїв свідчить паспорт автостанції (а.с. 12 п. 20).

11. Надання інформації через систему гучного мовлення.

Про організацію на АС «Західна» системи гучного мовлення свідчать: фотографія 6 (а.с.91); паспорт автостанції (а.с.12 п. п. 20,21).

12. Мінімальна кількість облаштованих місць для сидіння пасажирів з метою

очікування поїздки - 15.

Про наявність на АС «Західна» залу для очікування на 15 місць свідчать: 1) фотографії 7, 8; (а.с.92.93) 2) паспорт автостанції (а.с.11 п. 13).

13. Наявність технічного обладнання, конструкцій та засобів для забезпечення вільного доступу осіб з обмеженими фізичними можливостями.

Доступ до інфраструктур АС «Західна» таких як платформи, каси, зал очікування особам з обмеженими фізичними можливостями забезпечено способом пониження тротуарів у відповідних місцях.

Решта вимог, зазначених в протоколі обстеження автостанції від 20.10.2017 року № 0430 як «відсутні», не є обовязковими для автостанцій третього класу, згідно Додатку 1 до Порядку №700.

Як встановлено з матеріалів справи АС «Західна» обстежувалась відповідачем згідно протоколів 24.03.2016 року № 0001 та 31.01.2017 р. № 0215. За результатами першого обстеження автостанція була атестована, результати другого підтвердили її відповідність вимогах автостанції 3 класу.

Жодних доказів фотофіксації відповідачем виявлених порушень при складанні 18.10.2017 року протоколу, суду не надано.

Судом встановлено, що у Протоколі обстеження від 20.10.2017 року № 0430 відсутній підпис уповноваженої особи власника АС «Західна», доказів того, що позивач відмовився від підписання вказаного протоколу відповідачем не надано.

Щодо відсутності підпису представника власника АС «Західна» у протоколі обстеження відповідач надав пояснення, що представники автостанції були присутніми при обстеженні, однак ознайомившись із його результатами (змістом протоколу) відмовились від підписання такого та надання перевіряючим відповідного журналу для внесення відомостей щодо здійснення даної перевірки на підприємстві.

Проте дані доводи жодним доказом не підтвердженні відповідачем, тому суд дійшов висновку, що Протокол обстеження від 20.10.2017 року № 0430 складено без дотримання вимог Порядку №700, а обстеження проведено в порушення вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням наведених норм, посилання відповідача про виявлену невідповідність окремих параметрів автостанції вимогам ДБН, що стало підставою для анулювання свідоцтва про атестацію автостанції суд не бере до уваги, оскільки про норми ДБН не зазначено у жодному з протоколів обстеження автостанції від 22.03.2016р. (а.с.172-173), 30.01.2017р. (174-175), 18.10.2017 р. (а.с.113-114).

Суд окремо звертає увагу відповідача на особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах: «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyelerv. Italy[GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-І; «Онер'їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-ХІІ; «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року і «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах: «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscutа and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах: «Онер'їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128 та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v.ltaly), п. 119).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), п. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincovd and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, n. 58, ECHR 2002-VMI).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincovd and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов'язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (див., наприклад, рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), п. 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (див. зазначені вище рішення у справах: «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincovd and Pine v. the Czech Republic), n. 53 та «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscufa and Others v. Romania), n. 38).

Оскільки відповідач проводив обстеження автостанції без участі уповноважених осіб позивача, тобто без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, суд також зазначає, що у справі «Хант проти України» Європейський Суд дійшов висновку, що заявник не був залучений у провадження, внаслідок яких приймались рішення, тією мірою, яка є достатньою для забезпечення захисту його інтересів, а державні органи вийшли за межі своєї дискреції і не забезпечили рівновагу між інтересами заявника та інших осіб (пункт 60).

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так як у даній справі оспорюється рішення прийняте відповідачем, субєктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийнято (вчинено) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем не дотримані, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу № 1059 від 02.11.2017 року «Про анулювання свідоцтв про атестацію автостанцій» в частині анулювання свідоцтва про атестацію АС "Західна", яка належить ОСОБА_6 «Бізнесресурс», що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Городоцька 359, є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов в цій частині підлягає задоволенню.

Стосовно позовної вимоги визнати протиправними дії голови Державної служби України з безпеки на транспорті ОСОБА_5, спрямовані на організацію 18.10.2017 року додаткового обстеження АС «Західна» суд зазначає, що така не має самостійного правового значення, оскільки за наслідками перевірки прийнято відповідний наказ, який і є предметом спору. Діям, які передували прийняттю спірного наказу суд дав правову оцінку вирішуючи позовну вимогу про визнання протиправним та скасування спірного наказу. Відтак у задоволенні такої позовної вимоги, як самостійної, суд відмовляє.

Оскільки позивачем документально підтверджено сплату судового збору в сумі 3200 грн., а позовні вимоги задоволено частково, судові витрати в сумі 1600 грн. відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 132, 241-248, 256, 294, 295 КАС України, суд

у х в а л и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати Наказ №1059 від 02.11.2017 року «Про анулювання свідоцтв про атестацію автостанцій» в частині анулювання свідоцтва про атестацію АС «Західна», яка належить ОСОБА_6 «Бізнесресурс», що знаходиться за адресою м.Львів, вул. Городоцька 359.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнесресурс» (вул. Промислова 50/52, м. Львів, 79024; ) з Державної служби України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги 14, м. Київ, 01135; код. ), за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.02.2018 року.

Головуючий суддя Коморний О.І.

суддя Гулик А.Г.

суддя Лунь З.І.