Справа № 316/1547/17
Суддя: Вільямовська Н. О.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/1547/17
Провадження № 2-а/316/16/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2018 року м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Вільямовської Н.О,

за участю секретаря: Рябухи О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до УПСЗН Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення певних дій, які в подальшому уточнила. В обґрунтування позову зазначила, що є інвалідом 3 групи та ліквідатором аварії на ЧАЕС, і має захворювання, пов'язане з наслідками ліквідації вказаної аварії. На теперішній час ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПСЗН Енергодарської міської ради Запорізької області. З часу встановлення їй групи інвалідності позивач за встановлення III групи інвалідності не отримувала одноразової компенсації, виплата якої передбачена ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

21.08.2017 року вона звернулася до відповідача з заявою про виплату одноразової компенсації, як учаснику ліквідації внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 30 мінімальних заробітних плат. Листом № 2176 від 29.08.2017року відповідач повідомив про те, що відсутні правові підстави для отримання одноразової компенсації за встановленням III групи інвалідності, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». За місцем роботи також вказану компенсацію ОСОБА_1 не отримувала. Просить визнати протиправними дії УПСЗН Енергодарської міської ради, що полягають у відмовівиплати компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду 3-ї групи, захворювання якої пов'язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус ісоціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильськоїкатастрофи», в розмірі 30 мінімальних заробітних плат на момент виплати; та зобов'язати відповідача здійснити її перерахунок та виплату.

В судове засідання позивачка не зявилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 36).

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність та заперечення на адміністративний позов, у яких зазначила, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою. Ст. 62 цього ж Закону України компенсація провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності, тобто порядок застосування Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначає Кабінет Міністрів України. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 року № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразова компенсація інваліду 3 групи складає - 189,60 грн. ОСОБА_1 на обліку в УПСЗН Енергодарської міської ради перебуває на обліку з 2002 року відповідно до розпорядження міського голови № 145 від 16.07.2017 року «О передаче дел граждан пострадавших вследствие аварии на ЧАЕС». Експертний висновок по встановленню причинного звязку захворювань з роботою по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС № 308 був наданий Позивачу у 1997 році. Тобто одноразову компенсацію за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, Позивач повинен був отримати за місцем роботи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 червня 2000р. № 987 «Про затвердження Порядку використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення», де виплати та компенсації, передбачені Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провадяться працюючим громадянам- підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами, в яких громадяни працюють,навчаються або несуть службу. Просить залишити адміністративний позов без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними(а.с. 27, 29-31).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи та ліквідатором аварії на ЧАЕС (а.с. 7), і має захворювання, пов'язане з наслідками ліквідації вказаної аварії (а.с. 11, 12). На теперішній час ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПСЗН Енергодарської міської ради Запорізької області. З часу встановлення їй групи інвалідності позивач за встановлення III групи інвалідності не отримувала одноразової компенсації, виплата якої передбачена ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

21.08.2017 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про виплату одноразової компенсації, як учаснику ліквідації внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 30 мінімальних заробітних плат (а.с. 10). Листом УПСЗН № 2176 від 29.08.2017 року позивачці було повідомлено про відсутність правових підстав для отримання одноразової компенсації за встановленням III групи інвалідності, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та розяснено, що вказану компенсацію вона повинна була отримати за місцем роботи (а.с. 8-9).

Суд, надаючи правову оцінку спірним відносинам, які склалися між сторонами, виходить з такого.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Розділ 8 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними дії відповідача, що полягають у відмові виплатити їй одноразову компенсацію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 48 Закон № 796-XII від 28.02.1991 року, в розмірі 30 мінімальних заробітних плат на момент виплати, та зобов'язати УПСЗН Енергодарської міської ради області здійснити перерахунок та виплату одноразової компенсації в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, виходячи з розрахунку розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону № 796-XII від 28.02.1991 року, одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах, зокрема, інвалідам IIІ групи - 30 мінімальних заробітних плат, інвалідам ІІ групи - 45 мінімальних заробітних плат.

За загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

В Рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-рп ( справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів ) Конституційний Суд України дає тлумачення, що у частині першій статті 58 Конституції України дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (абзац другий пункту 2 мотивувальної частини цього Рішення).

Відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 № 76-VIII внесені зміни, зокрема, до статті 48 Закону № 796-XII від 28.02.1991 року та вказану статтю викладено у наступній редакції: «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Таким чином, починаючи з 01 січня 2015 року, виплата одноразової компенсації здійснюється у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Вказані норми неконституційними не визнавалися.

Постановою Кабінету Міністрів України № 760 від 26.10.2016 року був затверджений Порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян ( далі Порядок № 760 ).

Порядок № 760 регулює питання здійснення виплати передбаченої статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї ( далі - одноразова компенсація ), та щорічної допомоги на оздоровлення ( далі - щорічна допомога ) деяким категоріям громадян.

Відповідно до п. 2 Порядку № 760, одноразова компенсація виплачуються за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік для соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах ( у разі їх утворення ) рад за місцем фактичного проживання ( перебування ) громадян.

Пунктом 3 Порядку № 760 передбачено, що виплата одноразової компенсації здійснюється за єдиною заявою, передбаченою постановою КМУ від 17 серпня 2002 р. N 1146 «Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги», поданою заінтересованою особою протягом шести місяців з дати встановлення інвалідності або смерті годувальника.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 червня 2000р. № 987 «Про затвердження Порядку використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення», де виплати та компенсації, передбачені Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провадяться працюючим громадянам- підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами, в яких громадяни працюють, навчаються або несуть службу. Дана заява надійшла до Управління 20.08.2017 року.

Як встановлено судом, ІІІ група інвалідності позивачу була встановлена з 08.10.1997 року (а.с. 11). Тобто, з 08.10.1997 року позивач має право на виплату одноразової компенсації, передбаченої ст. 48 Закону України № 796-ХІІ.

На обліку в УПСЗН Енергодарської міської ради ОСОБА_1 перебуває з 2002 року. Тобто, якщо позивач працювала на будь-якому підприємстві до 2002 року, то вищезазначену компенсацію повинна була отримати на підприємстві за місцем роботи. Якщо ж позивач не працювала, то повинна була звернутись із відповідною заявою до Управління щодо виплати одноразової компенсації.

Тобто, з вказаного вбачається, що у разі встановлення інвалідності особа повинна звернутися до уповноваженого органу за виплатою одноразової компенсації не пізніше 6 місяців з дати встановлення інвалідності.

21.08.2017 року ОСОБА_1 звернуласядо відповідача з заявою про виплату одноразової компенсації, як учаснику ліквідації внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, 06.10.2017 року - з адміністративним позовом до суду, а експертний висновок по встановленню причинного звязку захворювань з роботою по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 02.06.1997 року, тобто поза меж встановленого строку для звернення до суду. Адже право на отримання компенсації у позивача було вже з 1997 року.

Статтею 122 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду встановленого цим кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Питання про поновлення строку оскарження ОСОБА_1 не порушувала, а тому суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене, ст.ст. 2, 5-10, 72-78, 122-123, 241-246, 250, 255, 293, 295, п. 10 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення певних дій - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Н.О. Вільямовська