Справа № 813/4569/17
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року справа № 813/4569/17

зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

представники сторін не з’явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за позовом Головного управління Держпраці у Львівській області до приватного акціонерного товариства "Львівський локомотиворемонтний завод" про застосування заходів реагування, -

встановив:

Головне управління Держпраці у Львівській області (79005, м.Львів, пл.Міцкевича,8) звернулося до суду з позовом до приватного акціонерного товариства "Львівський локомотиворемонтний завод" (79018, м.Львів, вул.Залізнична,1а) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, а саме заборони експлуатації електрообладнання трансформаторної підстанції КТП 10/0,4 кВ диспетчерський номер 358 (Яворівський район, с. Млинки) до усунення порушень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що уповноваженою особою ГУ Держпраці у Львівській області проведено перевірку приватного акціонерного товариства "Львівський локомотиворемонтний завод" щодо додержання вимог законодавчих і нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки при експлуатації електрообладнання, якою встановлено факти порушень законодавства. Враховуючи зазначене, у зв’язку з виникненням умов, за яких подальша експлуатація об’єкта несе ризик загрози життю працівників, з метою недопущення спричинення шкоди здоров’ю працюючих на приватному акціонерному товаристві "Львівський локомотиворемонтний завод", позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою від 11.12.2017 суддя відкрив скорочене провадження у справі та надав відповідачу строк для подання заперечення проти позову або заяви про визнання позову. Однак, відповідач заяви про визнання позову чи заперечення на позовну заяву не надав.

15.12.2017 набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України, яким не передбачено можливості розгляду справ в порядку скороченого провадження. У зв’язку з цим, ухвалою від 03.01.2018 суд призначив справу до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Позивач явку представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце проведення судового засідання. Клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце проведення судового засідання. Клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини справи, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Суд встановив, що приватне акціонерне товариство "Львівський локомотиворемонтний завод" (надалі – ПрАТ "Львівський локомотиворемонтний завод") зареєстроване як юридична особа (, місцезнаходження: 79018, м.Львів, вул.Залізнична,1а).

На підставі наказу Головного управління Держпраці у Львівській області (надалі – ГУ Держпраці у Львівській області) №1762-П від 16.11.2017 та направлення на перевірку №1720 від 16.11.2017 позивач провів планову перевірку ПрАТ "Львівський локомотиворемонтний завод" щодо додержання вимог законодавства про зайнятість населення та працевлаштування інвалідів, дотримання вимог законодавчих і нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

За результатами вказаної перевірки ГУ Держпраці у Львівській області склало Акт перевірки суб’єкта господарювання (виробничого об’єкта) №13/10/040/2817 від 30.11.2017.

Перевіркою виявлено такі порушення:

-відповідачем не отримано дозвіл ГУ Держпраці у Львівській області на експлуатацію трансформаторної підстанції КТП 10/0,4кВ диспетчерський номер 358, що є порушенням додатку 3 пункт 15 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1107 від 26.10.2011, статті 21 Закон України “Про охорону праці” (вказана стаття передбачає, що роботодавець повинен одержати дозвіл на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки);

-відповідачем не в повній мірі проведено профілактичне випробування електрообладнання КТП 10/0,4кВ диспечерський номер 358, що є порушенням п. 1.3.1 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці №4 від 09.01.1998 (вказаним пунктом передбачено, що керівник підприємства зобов'язаний забезпечити утримання, експлуатацію і обслуговування електроустановок відповідно до вимог чинних нормативних документів).

Позивач зазначає, що для усунення недоліків, виявлених під час перевірки, відповідачу необхідно виконати наступне:

- призначити відповідального за справний стан і безпечну експлуатацію електрогосподарства з числа інженерно-технічних працівників, які мають електротехнічну підготовку і пройшли перевірку знань у встановленому порядку;

- забезпечити достатню кількість електротехнічних працівників;

- затвердити положення про енергетичну службу підприємства, а також посадові інструкції і інструкції з охорони праці;

- встановити порядок, відповідно до якого працівники, на яких покладено обов'язки з обслуговування електроустановок, вели ретельні спостереження за дорученим їм обладнанням і мережами - оглядом, перевіркою дії, випробуванням і вимірюванням;

- забезпечити перевірку знань працівників у встановлені строки;

- забезпечити проведення протиаварійних,приймально-здавальних і профілактичних випробувань та вимірювань електроустановок згідно з правилами і нормами;

- забезпечити проведення технічного огляду електроустановок.

Одночасно з цим, суд встановив, що в акті перевірки ГУ Держпраці у Львівській області зазначено попередження про необхідність зупинення робіт (виробництва) з експлуатації трансформаторної підстанції КТП 10/0,4 кВ диспетчерський номер 358.

Відтак, позивач вважає, що порушення, виявлені під час проведення перевірки, створюють загрозу для життя і здоров’я працівників, які перебувають в приміщенні ПрАТ "Львівський локомотиворемонтний завод".

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” №877-V від 05.04.2007 (надалі – Закон України №877-V).

Згідно з ст. 1 Закону України №877-V державний нагляд (контроль) – це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (надалі – органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 4 Закону України №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа. Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11.02.2015 (надалі – Положення №96), Держпраці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі – загальнообов’язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з п. 7 Положення №96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з приписами Положення №96 управління, відповідно до покладених на нього завдань, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства з охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки та організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

Так, ст. 21 Закону України “Про охорону праці” передбачено, що роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (надалі – дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб'єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці.

Згідно зі статтею 13 Конвенції Міжнародної організації праці 1947 року №81 про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, інспектори праці уповноважені вживати заходів з метою усунення недоліків, виявлених на споруді, в обладнанні або методах роботи, які вони мають підстави вважати такими, що загрожують здоров'ю чи безпеці працівників. Для того, щоб інспектори праці мали можливість вживати таких заходів, вони будуть уповноважені, з дотриманням права на оскарження у судових або адміністративних органах, яке може бути передбачене законодавством, давати розпорядження або вимагати, щоб було дано розпорядження: a) щодо внесення протягом визначеного терміну до установки або споруди таких змін, які можуть бути необхідні для забезпечення дотримання правових норм з питань охорони здоров'я та безпеки працівників; b) у разі безпосередньої загрози здоров'ю чи безпеці працівників - щодо вжиття заходів, які підлягають негайному виконанню.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про охорону праці” передбачено, що державна політика в галузі охорони праці базується на принципі пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Таким чином, суд встановив, що недотримання відповідачем вимог законодавства у сфері охорони праці та промислової безпеки, зазначених в акті перевірки, свідчать, що наявність зазначених порушень є реальним ризиком та створює загрозу життю та здоров’ю людей.

Враховуючи викладене, у зв'язку з виникненням загрози життю та/або здоров'ю людей та з метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров'ю людей та ненаданням достатніх доказів щодо усунення виявлених порушень, зазначених в акті перевірки №13/01/040/2817 від 30.11.2017, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог ГУ Держпраці у Львівській області щодо заборони експлуатації енергообладнання трансформаторної підстанції КТП 10/0,4 кВ диспетчерський номер 358 ПрАТ "Львівський локомотиворемонтний завод" до усунення порушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 КАС України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити повністю.

Вжити заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Зупинити експлуатацію енергообладнання трансформаторної підстанції КТП 10/0,4 кВ диспетчерський номер 358 приватного акціонерного товариства "Львівський локомотиворемонтний завод" (, місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Залізнична, 1а) шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення, до усунення порушень.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений і підписаний 16.02.2018.

Суддя А.Г. Гулик