Справа № 200/13982/16-а
Суддя: Литвиненко І. Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А Справа № 200/13982/16-а

Ім'ям України Провадження 2а/200/65/17

03 травня 2017 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого - судді Литвиненка І.Ю.

при секретарі - Козловій Ю.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2 роти 3 батальйону управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції Точенюка Івана Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 у серпні 2016 року звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача - інспектора патрульної поліції 2 роти 3 батальйону управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції Точенюка І.О., прохаючи суд визнати дії інспектора протиправними щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно нього на місці зупинки транспортного засобу 04 серпня 2016 року, по вул. Мечнікова, 3 у м. Дніпрі; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення інспектора поліції Точенюка І.О. серії АР № 248855 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КпАП України (а.с. 1-5).

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 04 серпня 2016 року, о 12 годині 40 хвилині, інспектор Точенюк І.О. зупинив його за те, що він свій автомобіль марки Мазда, моделі «СХ-9», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 поставив у місці виїзду із прилеглої території по вул. Мечнікова, 3 у м. Дніпрі, після чого виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КпАП України, так як він, поставивши автомобіль, порушив вимоги п. 15.9 Правил дорожнього руху. Далі цей поліцейський виніс постанову серії АР № 248855 від 04 серпня 2016 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КпАП України, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 510 гривень. Вважає, що він не порушував вимог Правил дорожнього руху і внаслідок того, що правопорушення не вчиняв. Тому постанова є незаконною та підлягає скасуванню. З боку поліцейського є недотримання вимог норм ч. 2 ст. 258, ст. 283, ст. 276 КпАП України, тому що він незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча законодавство дозволяє розглядати справи виключно за місцем знаходження органу, який уповноваженеий розглядати такі справи; позбавив його можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КпАП України; порушив вимоги розгляду справи, передбачені ст.ст. 278-279 КпАП України.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити позов у повному обсязі. Надав пояснення аналогічні тексту позовної заяви. Додатково пояснив, що при зупинці його поліцейським повідомив тому, що місце, у якому він зупинив автомобіль - перед закритим з обох боків металевою решіткою в'їздом у двір б. по вул. Мечнікова, 3 у м. Дніпрі, не може бути розцінено, як територія, що прилягає до виїзду саме через те, що цей зарешечений виїзд непроїжджий. Він повідомив йому, що розпорядженням голови Бабушкінської районної у м. Дніпрі ради № 16-р від 23 лютого 2001 року йому дозволено за власні кошти відновити ворота арки б. № 3 по вул. Мечнікова у м. Дніпропетровську, тобто поставити ворота, що він і зробив. Через те, що проїзд у внутрішній двір б. № 3 по вул. Мечнікова у м. Дніпропетровську, який зарешечений з обох сторін - зовнішньої і внутрішньої, проїхати у цей двір неможливо. Внаслідок того, що проїхати у цей двір неможливо, місце, де він припаркував свій автомобіль, не може вважатися проїжджим, і тому у його діях відсутні ознаки інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Проїзд у цей внутрішній двір здійснюється з іншої вулиці та з іншого боку будинку. Однак інспектор його слухати не став, а не складаючи протоколу, виніс постанову про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КпАП України та піддав його стягненню у вигляді штрафу у сумі 510 гривень. Крім того, він виніс постанову стосовно нього, як особи, що не вчиняла правопорушення. При її винесенні інспектор порушив низку норм КпАП України: розглянув справу на місці його зупинки, а не у приміщенні управління патрульної поліції; не надав йому часу ознайомитися зі справою, підготуватися до її розгляду та скористатися послугами адвоката. Через те, що інспектор розглянув справу, порушивши його права, є усі підстави визнати його дії протиправними.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але у судове засідання не з'явилася, письмових заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав (а.с. 41). У жовтні 2017 року надав суду письмові заперечення на позов, згідно з якими вважає позовні вимоги безпідставними, прохає у задоволенні позову відмовити. Також надав відеозапис моменту винесення ним постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Зазначив, що під час патрулювання помітив автомобіль позивача, який здійснив зупинку у місці виїзду з прилеглої території, чим створив перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, що є порушенням підпункту «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху, згідно з якими зупинка забороняється ближче 10 метрів до виїзду та безпосередньо у місці виїзду транспортних засобів. Діючи у відповідності до вимог ч. 2 ст. 258 КпАП України, згідно з якими протокол не складається у разі вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення правил дорожнього руху, та п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, через те, що у діях позивача є усі ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КпАП України, він одразу виніс постанову про вчинення адміністративного правопорушення, піддавши його стягненню у вигляді штрафу, копію якої вручив йому. Позивач, з метою уникнення від адміністративної відповідальності, спотворює факти, зафіксовані ним. Тому винесена ним постанова є правомірною, скасуванню не підлягає, а позов не підлягає задоволенню (а.с. 26-28).

Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. З цих підстав суд розглянув справу та ухвалив рішення за відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши фактичні обставини у справі та перевіривши їх наданими сторонами письмовими доказами, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04 серпня 2016 року інспектором поліцейської роти № 2, батальйону № 3 управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції НП України Точенюком І.О. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 2488052, згідно з якою у цей день, о 13 годині, ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки Мазда, моделі «СХ-9», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, порушив вимоги ПДР у вигляді зупинки автомобілю у місці виїзду з прилеглої території будинку № 3 по вул. Мечнікова у м. Дніпрі, чим порушив вимоги пп. «и», п. 15.9 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КпАП України, так як створив суттєві перешкоди дорожньому руху, визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КпАП України та піддав його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень (а.с. 10). Розпорядженням голови Бабушкінської районної у м. Дніпрі ради № 16-р від 23 лютого 2001 року ОСОБА_1 дозволено за власні кошти відновити ворота арки б. № 3 по вул. Мечнікова у м. Дніпропетровську, забезпечити вільний доступ до арки відповідним службам міста та надати ключі від воріт ЖЕД-1 (а.с. 25).

Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, наряду з іншими, є дані, встановлені показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 288 КпАП України, постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні; належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також допустимість та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Нормою ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до вимог ч.ч. 4 та 5 ст. 71 КАС України, суб'єкт владних повноважень повинен подати до суду усі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, а якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів. Нормами ч. 1 ст. 122 КпАП України адміністративним правопорушенням є порушення правил зупинки, стоянки; нормами ч. 3 цієї статті є порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Згідно з вимогами підпункту «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху, зупинка забороняється ближче ніж 10 метрів від виїзду з прилеглої території і безпосередньо у місці виїзду.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Проїзд у внутрішній двір б. № 3 по вул. Мечнікова у м. Дніпрі через арку з 2001 року є зарешеченим з обох боків, і тому автотранспорт через нього не їздить. Через те, що по ньому не їздить автотранспорт, вважати, що зупинкою чи стоянкою автомобілю марки Мазда, моделі «СХ-9», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який було припарковано навпроти цієї арки, створюються перешкоди дорожньому рухові чи є загроза у створенні таких перешкод, немає. За відсутності таких кваліфікуючих ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КпАП України, як порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, інспектором невірно кваліфіковано дії позивача, як адміністративне правопорушення. Внаслідок невірної кваліфікації постанова про вчинення адміністративного правопорушення підлягає скасуванню.

Підстав для задоволення позовних вимог у частині визнання дій інспектора протиправними через розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача на місці зупинки транспортного засобу, а не в іншому місці немає, так як виносячи постанову про вчинення адміністративного правопорушення, інспектор діяв у відповідності до вимог ч. 5 ст. 258 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 14-1, 247, 251, 287-289 КпАП України, ст.ст. 3, 7-11, 71, 99, 100, 102, 160-163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 248852 від 04 серпня 2016 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України - скасувати.

У задоволенні позовних вимог у іншій частині позову - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю. Литвиненко