Справа № 812/1365/17
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

31 січня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1365/17

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді: Кисельової Є.О.,

за участю

секретаря судового засідання: Ждановій Г.Є.,

без участі представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом приватного підприємства «ЛИС-АВТО-ТРАНС» до Головного управління ДФС у Луганській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов приватного підприємства «ЛИС-АВТО-ТРАНС» (далі - позивач, ПП «ЛИС-АВТО-ТРАНС») до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Луганській області) про скасування податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень суб'єкту владних повноважень стали результати, призначеної наказом від 12.06.2017 № 354 документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «ЛИС-АВТО-ТРАНС» (), з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічним договорам від 15.01.2014 № НВ-Н-16/14 за період з 01.01.2014 по 30.06.2015, від 01.04.2014 № КР-50/0414 за період з 01.01.2014 по 30.06.2015, від 28.11.2014 № НВ-Н-16/14 за період з 01.11.2014 по 30.06.2015.

Результати даної перевірки оформлені ГУ ДФС у Луганській області актом перевірки від 06.07.2017 № 182/12-32-14-09-07-35389266, згідно висновків якого встановлені порушення ПП «ЛИС-АВТО-ТРАНС» вимог валютного законодавства.

За наслідками проведеної перевірки, відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

-податкове повідомлення-рішення від 01.08.2017 № , згідно якого нараховано пеню за порушення термінів у сфері зовнішньоекономічній діяльності у сумі 3185,27 грн.;

-податкове повідомлення-рішення від 01.08.2017 № , згідно якого нараховано пеню за порушення термінів у сфері зовнішньоекономічній діяльності у сумі 1285979,11 грн.

Вважає, що висновки, зроблені відповідачем за наслідками проведеної перевірки, не відповідають фактичним даним, є суперечливими та не підтвердженими документально, у зв'язку з чим оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача просив та скасувати.

Представник позивача через відділ діловодства та обліку звернення громадян суду (канцелярію) подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутністю (том 2 арк. спр. 133).

Представники відповідача адміністративний позов не визнали, просили відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, про що подали письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи (том 1 арк. спр.183-184).

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В ході судового розгляду даної справи учасниками справи подано такі заяви та заявлено такі клопотання:

-представником позивача: про зупинення провадження у справі у зв'язку із необхідністю надання додаткових доказів у справі (том 1 арк. спр. 66); про зупинення провадження у справі у зв'язку із участю в іншому судовому засіданні у Краматорському районному судді Донецької області (том 2 арк. спр. 126); про проведення судового засідання, призначеного на 30.01.2018, за відсутності представника позивача (том 2 арк. спр. 133);

-представником відповідача: про зупинення провадження у справі для надання відповідачем заперечень на позов та доказів на їх підтвердження (т. 1 арк. спр. 174);

Судом по справі вчинено такі процесуальні дії:

-ухвалою від 02.10.2017 про відкриття провадження у справі (том 1 арк. спр. 1);

-ухвалою від 12.10.2017 задоволено клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, зупинено провадження у справі до 16.11.2017 (том 1 арк. спр. 177);

-ухвалою від 16.11.2017 поновлено провадження у справі (том 2 арк. спр. 65);

-ухвалою від 16.11.2017 задоволено клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі, зупинено провадження у справі до 30.11.2017 (том 2 арк. спр. 68);

-ухвалою від 30.11.2017 поновлено провадження у справі (том 2 арк. спр. 87);

-ухвалою від 13.12.2017 задоволено клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі, зупинено провадження у справі до 30.01.2018 (том 2 арк. спр. 129);

- ухвалою від 30.01.2018 поновлено провадження у справі (том 2 арк. спр. 132).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76 Кодексу адміністративного судочинства України(далі КАС України), судом встановлено наступне.

Приватне підприємство «ЛИС-АВТО-ТРАНС», ідентифікаційний код юридичної особи 35389266, є юридичною особою; місцезнаходження юридичної особи: 93120, Луганська область, місто Лисичанськ, проспект Леніна, будинок 115, квартира 184; основний вид діяльності є 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення; як платник податків перебуває на обліку в ДПІ у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області, що підтверджено витягом з офіційного сайту Міністерства юстиції України (том 1 арк. спр. 17-18).

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не заперечувалося представниками сторін, що ГУ ДФС у Луганській області 10.02.2017 за вих. № 84/10/12-32-14-01-09 на адресу ПП «ЛИС-АВТО-ТРАНС» направлено запит про надання інформації та її документального підтвердження (копії первинних, бухгалтерських та інших документів), необхідних для здійснення контролю за своєчасністю рахунків за експортними, імпортними операціями станом на 31.12.2015, у зв'язку із отриманими повідомленнями уповноважених банків про порушення законодавчо встановлених строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями (том 1 арк. спр. 208-209, том 2 арк. спр. 79-81), та 13.06.2017 за вих. № 1161/10/12-32-14-09-01 щодо забезпечення надання всіх необхідних документів, що належать або пов'язані з предметом, призначеної документальної перевірки у відповідності до наказу ГУ ДФС у Луганській області від 12.06.2017 № 354 (том 1 арк. спр. 214).

На вказані запити, позивачем надано відповіді та пояснення від 17.03.2017 за вих. № 20/03 (том 1 арк. спр. 210-213).

На підставі наказу від 12.06.2017 за №354, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України у період з 22.06.2017 по 29.06.2017 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПП «ЛИС-АВТО-ТРАНС» з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічним договорам від 15.01.2014 № НВ-Н-16/14 за період з 01.01.2014 по 30.06.2015, від 01.04.2014 № КР-50/0414 за період з 01.01.2014 по 30.06.2015, від 28.11.2014 № НВ-Н-16/14 за період з 01.11.2014 по 30.06.2015, за результатами якої складено акт перевірки від 06.07.2017 № 182/12-32-14-09-07-35389266, згідно висновків встановлені порушення ПП «ЛИС-АВТО-ТРАНС» вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР, пункту 4 статті 3 Закону України «Про регулювання товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності» від 23.12.1998 № 351-ХІУ (том 1 арк. спр. 187-200, 205).

В ході перевірки відповідачем також складено акти:

-від 23.06.2017 № 130/12-32-14-09-07/35389266 «Про ненадання документів посадовими особами ПП «ЛИС-АВТО-ТРАНС» для проведення документальної позапланової перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічним договорам від 15.01.2014 № НВ-Н-16/14 за період з 01.01.2014 по 30.06.2015, від 01.04.2014 № КР-50/0414 за період з 01.01.2014 по 30.06.2015; від 28.11.2014 № НВ-Н-16/14 за період з 01.11.2014 по 30.06.2015»;

-від 27.06.2017 № 137/12-32-14-09-07/35389266 «Про ненадання документів посадовими особами ПП «ЛИС-АВТО-ТРАНС» для проведення документальної позапланової перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічним договорам від 15.01.2014 № НВ-Н-16/14 за період з 01.01.2014 по 30.06.2015, від 01.04.2014 № КР-50/0414 за період з 01.01.2014 по 30.06.2015; від 28.11.2014 № НВ-Н-16/14 за період з 01.11.2014 по 30.06.2015» (том 2 арк. спр. 82-85).

За наслідками проведеної перевірки, оформленої актом від 06.07.2017 № 182/12-32-14-09-07-35389266, відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

-податкове повідомлення-рішення від 01.08.2017 № , згідно якого нараховано пеню за порушення термінів у сфері зовнішньоекономічній діяльності у сумі 3185,27 грн.;

-податкове повідомлення-рішення від 01.08.2017 № , згідно якого нараховано пеню за порушення термінів у сфері зовнішньоекономічній діяльності у сумі 1285979,11 грн. (том 1 арк. спр. 240-243).

Рішенням за результатами розгляду скарг ГУ ДФС у Луганській області листом від 31.07.2017 № 2002/10/12-32-14-02-12 відмовлено у задоволенні вимог позивача (т.1 арк. спр. 222-236).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 15 січня 2014 року, 01.04.2014 та 28 листопада 2014 року між позивачем та ООО «Русские автобусные линии» укладено договори № КР-50/0114, № КР-50/0414 та № НВ-Н-16/14, згідно умов яких ПП «ЛИС-АВТО-ТРАНС» (далі - Принципал) надає для перевезень пасажирів та багажу автобуси, а ООО «Русские автобусные линии» (далі - Агент) зобов'язується виконувати попередній та поточний продаж у касах автовокзалу, через інтернет, пасажирам перевізних документів (білетів та багажних квитанцій) на проїзд та перевезення багажу в автобусах ПП «ЛИС-АВТО-ТРАНС» по затвердженим тарифам та надати інфраструктуру автостанції «Новоясенівська», розташованої за адресою: вул. Новоясенівський тупік, волод. 4, для посадки та висадки пасажирів, надання їм залу очікування та інших послуг (том 1 арк. спр. 19-34, 54-69).

Оглядом змісту вказаних договорів, встановлено, що сума винагороди Агента за диспечерсько-касове обслуговування Принципала визначається із розрахунку 20 (двадцять) % від грошових коштів, отриманих від реалізації квитків пасажирам та 50 (п'ятдесят) % грошових коштів, отриманих від реалізації пасажирами багажних квитанцій на перевезення багажу, у т.ч. ПДВ 18 (вісімнадцять) відсотків.

Оплата послуг здійснюється шляхом отримання Агентом своєї винагороди із грошових коштів, отриманих від реалізації перевізних документів. Умови оплати: після утримання своєї винагороди Агент перераховує на розрахунковий рахунок Принципала 80 (вісімдесят) % грошових коштів, отриманих від реалізації квитків пасажирам та 50 (п'ятдесят) % грошових коштів, отриманих від реалізації пасажирами багажних квитанцій на перевезення багажу. У разі застосування до Принципалу штрафних санкцій згідно вказаних договорів, сума штрафних санкцій також утримується із грошових коштів, що підлягають перерахуванню Принципалу. При продажу квитків Принципалом або за його дорученням третіми особами за межами автовокзалу, Принципал сплачує Агенту автовокзальний збір у розмірі 50 (п'ятдесят) % рублів з кожного проданого білету пасажирам, перевезеним Принципалом за звітний період. Автовокзальний збір утримується Агентом (у тому числі за перевезення пасажирів, які мають право на пільговий проїзд) із грошових коштів, що підлягають перерахуванню Принципалу у звітному періоді.

Розрахунки сторін проводяться у наступному порядку: 20 числа поточного місяця Агент виконує платіж за першу половину місяця, остаточний розрахунок за місяць проводиться впродовж 15 днів після повернення підписаного Принципалом акту виконання послуг.

Договори вступають в силу з моменту отримання Принципалом у встановленому законом порядку дозвільної документації на право експлуатації Принципалом маршруту з відправленням від вокзалу та діє до 31.12.2015.

На виконання умов, вказаних договорів, а саме з квітня по листопад 2014 року, позивач виконував перевезення пасажирів на загальну суму 2 676 500,00 російських рублів, а ООО «Русские автобусные линии» виконував диспечерско-касове обслуговування вищезазначених перевезень на загальну суму 824 380,00 російських рублів.

В підтвердження вказаного факту позивачем надано акти здачі-приймання послуг від: 30.04.2014, 31.05.2014, 30.06.2014, 31.07.2014, 31.08.2014, 30.09.2014, 31.10.2014, 30.11.2014 (том. 1 арк. спр. 35-36, 39, 42, 44, 46, 48, 50, 52, 70, 72, 74, 76, 78, 80, 107, 115, 118, 121, 124, 127, 130, 133).

Розрахунки між Принципалом та Агентом проводились у безготівковій формі на валютний поточний рахунок ПП «ЛИС-АВТО-ТРАНС» - 0079 у ПАТ «Державний ощадний банк», що підтверджується банківськими виписками та меморіальними ордерами на комерційний переказ (том 1 арк. спр. 37, 38, 40, 41, 43, 45, 47, 49, 51, 53, 71, 73, 75, 77, 79, 81, 83,111, 114, 117, 120, 123, 129).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених позовних вимог та оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Вичерпний перелік підстав для проведення документальної позапланової перевірки визначений пунктом 78.1 статті 78 ПК України.

Дослідженням пункту 3.1 акту перевірки від 06.07.2017 № 182/12-32-14-09-07-35389266, в якому податковим органом зроблено висновок про порушення ПП «ЛИС-АВТО-ТРАНС» вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР, пункту 4 статті 3 Закону України «Про регулювання товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності» від 23.12.1998 № 351-ХІУ, встановлено, що податковим органом зроблено вказаний висновок, оскільки розрахунки між суб'єктами господарювання за виконані послуги проводились у змішаній формі, шляхом безготівкового переказу грошових коштів на рахунки ПП «ЛИ-АВТО-ТРАНС» та шляхом проведення заліку зустрічних однорідних взаємних вимог, у зв'язку з чим агентський договори: 15.01.2014 № НВ-Н-16, від 01.04.2014 № КР-50/0414, від 28.11.2014 № НВ-Н-61/14 за своєю сутністю є бартерним договором зі змішаною формою оплати, а саме: він оформлений одним договором, в якому часткова оплата експортних послуг передбачена в натуральній формі (агентськими послугами і послугами автовокзального збору) та передбачає збалансований за вартістю обмін послугами.

Отже, на підставі проведення, вказаних у акті перевірки заліку зустрічних однорідних взаємних вимог, податковим органом зроблено висновок, що ПП «ЛИС-АВТО-ТРАНС» у порушення пункту 4 статті 3 Закону України «Про регулювання товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності» не повідомило органи державної податкової служби України протягом п'яти робочих днів з дня підписання актів здачі-прийому послуг про факт здійснення експорту послуг в рамках виконання бартерних операцій по договору від 15.01.2014 № НВ-Н-16, від 01.04.2014 № КР-50/0414, від 28.11.2014 № НВ-Н-61/14, у зв'язку з чим відповідачем нарахована пеня у розмірі одного відсотку за кожний день прострочення повідомлення податкового органу.

Крім того, відповідачем в ході перевірки також встановлено порушення щодо ненадходження у законодавчо встановлені строки на поточний рахунок ПП «ЛИС-АВТО-ТРАНС» виручки в іноземній валюті на суму штрафних санкцій у розмірі 3000,00 російських рублів, які ООО «Русские автобусные линии» утримало з виручки ПП «ЛС-АВТО-ТРАНС» за неналежне виконання обов'язків Принципала по вказаних договорах.

Суд не погоджується з вказаним висновком податкового органу, виходячи з наступного.

Підпунктом 14.1.10 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що бартерна (товарообмінна) операція - це господарська операція, яка передбачає проведення розрахунків за товари (роботи, послуги) у не грошовій формі в рамках одного договору».

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері товарообмінних операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності, є Закон України «Про регулювання товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності» від 23.12.1998 № 351-XIV, за змістом статті 1 якого передбачено, товарообмінна (бартерна) операція у галузі зовнішньоекономічної діяльності - це один з видів експортно-імпортних операцій, оформлених бартерним договором або договором із змішаною формою оплати, яким часткова оплата експортних (імпортних) поставок передбачена в натуральній формі, між суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності України та іноземним суб'єктом господарської діяльності, що передбачає збалансований за вартістю обмін товарами, роботами, послугами у будь-якому поєднанні, не опосередкований рухом коштів у готівковій або безготівковій формі.

З аналізу наведеного слідує, що бартерна операція - це господарська операція, яка оформлена бартерним договором; при укладенні бартерного договору та проведенні бартерної операції сторони розглядають обмін товарами, як одну угоду (умови такої угоди передбачають виконання зустрічних зобов'язань, взятих на себе сторонами саме за цією угодою); предметом бартерного договору є обмін товарами (роботами, послугами) між суб'єктами господарювання; однією з істотних умовою бартерного договору є загальна вартість товарів (робіт, послуг), яка зазначається в договорі. Таким чином, за своєю юридичною природою бартерний договір - є договором міни.

Договір міни за своєю природою є різновидом договору купівлі-продажу, оскільки передбачає перехід права власності на майно від однієї особи до іншої на відплатній основі. Проте, на відміну від договору купівлі-продажу, особливість договору міни полягає в тому, що на його основі не відбувається руху коштів у готівковій чи безготівковій формі, а здійснюється обмін одного товару на інший.

У відповідності до статті 293 Господарського кодексу України за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність, повне господарське відання чи оперативне управління певний товар в обмін на інший товар. Сторона договору вважається продавцем того товару, який вона передає в обмін, і покупцем товару, який вона одержує взамін.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 №959-ХІІ та ч. 1 ст. 382 Господарського кодексу України, суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів, крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Згідно з абз.2 ч. 1 ст.14 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», всі суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.

Відносини за договором міни регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦКУ) (глава 54, §6) та Господарським кодексом України (далі - ГКУ) (ст. 293). Згідно з визначенням, яке міститься у ЦКУ, за договором міни (бартеру) кожна зі сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар (ст. 715 ЦКУ). При цьому кожна зі сторін договору міни є продавцем того товару, який вона передає в обмін, і покупцем товару, який одержує натомість.

Згідно з положеннями ЦКУ та ГКУ поняття «міна» і «бартер» є тотожними.

У регулюванні відносин міни положення ГКУ в основному збігаються з відповідними положеннями ЦКУ, з урахуванням таких особливостей:

- ГКУ передбачає можливість передачі за договором міни майна не лише у власність, а й у повне господарське відання чи оперативне управління;

- згідно з ч. 4 ст. 293 ГКУ, якщо предметом міни є державне або комунальне майно, віднесене законодавством до основних фондів, сторонами договору міни можуть виступати відповідно тільки державні або комунальні підприємства.

До договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договори поставки, контрактації або інші договори, елементи яких містяться у договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов'язання (ст. 716 ЦКУ).

Предметом договору міни можуть бути не лише товари, а й роботи і послуги. Отже, договір міни відповідно до ЦКУ вважається змішаним. Згідно зі ст. 628 ЦКУ до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає зі суті змішаного договору. Саме тому до договору міни можуть застосовуватися положення не лише договорів купівлі-продажу, поставки, контрактації, а й договорів про виконання робіт (підряду) та договорів про надання послуг (перевезення, зберігання, довірче управління майном тощо).

Предметом договору міни можуть бути всі речі, крім вилучених із цивільного обороту або обмежених у цивільному обороті (ст. 178 ЦКУ).

Договір міни є двостороннім, оскільки кожна із сторін міни має певні зобов'язання на користь іншої і вважається боржником та кредитором одночасно. Цей договір консенсуальний, оскільки вважається укладеним з моменту досягнення згоди за всіма істотними умовами, та оплатним, бо при передачі товару кожна із сторін має отримати від другої зустрічне надання у вигляді товару. Сторони зобов'язуються передати одна одній відповідний товар, у принципі економічно еквівалентний. Цей договір можна вважати каузальним, тому що мета укладення договору міни чітко визначена-набуття права власності на річ.

Таким чином, бартерний договір - це договір, відповідно до умов якого суб'єктами господарювання здійснюється господарська операція, яка передбачає проведення розрахунків за товари (роботи, послуги) у не грошовій формі в рамках одного договору.

Договір із змішаною формою оплати - це договір, яким часткова оплата експортних (імпортних) поставок передбачена в натуральній формі, тобто у даному випадку специфіка полягає саме у предметі та формах здійснення платежу, що виявляється у наданні товару, виконанні робіт або наданні послуг.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, що оплата квитків за проїзд транспортом та багаж проводиться виключно в касах автовокзалу або через інтернет, як то передбачено умовами договорів від 15.01.2014 № НВ-Н-16, від 01.04.2014 № КР-50/0414, від 28.11.2014 № НВ-Н-61/14, шляхом внесення готівки чи/або карткою, тобто перерахування або внесення коштів.

В даному випадку формою оплати відповідно до умов договорів від 15.01.2014 № НВ-Н-16, від 01.04.2014 № КР-50/0414, від 28.11.2014 № НВ-Н-61/14 є внесення грошових коштів. Внесення готівки або оплата карткою - це не різні фоми оплати, а різні способи внесення грошових коштів, яке є єдиною формою оплати за вказаними агентськими договорами.

Оскільки судом встановлено та зі змісту вказаних вище договорів вбачається, що єдиною формою опати за надані послуги (продаж проїзних білетів та білетів на багаж) є внесення готівки до кас автовокзалу, тому даний договір не є бартерним договором або договором зі змішаною формою оплати, внаслідок чого до даних правовідносин не застосовується п. 4 ст. 3 Закону України «Про регулювання товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності».

З встановлених фактичних обставин вбачається, що в даному випадку між позивачем та ОО «Русские автобусные линии» мало місце припинення зобов'язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Такий спосіб припинення зобов'язань встановлений ст. 601 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав, або строк якої не зазначений чи зазначений моментом витребування.

Відповідно до п. 1.10. Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої Постановою правління НБУ від 24.03.1999 року №136, експортна, імпортна операції можуть бути зняті з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов'язань за цими операціями зарахуванням, якщо вимоги випливають із взаємних зобов'язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

У відповідності до п. 4 ст. 3 Закону України «Про регулювання товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності», суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності України, які здійснили експорт або імпорт робіт, послуг за бартерним договором, зобов'язані протягом п'яти робочих днів з дня підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт чи надання послуг, повідомити органи державної митної служби України (якщо імпортуються або експортуються за даним договором товари) або органи державної податкової служби України (якщо імпортуються або експортуються за даним договором роботи чи послуги) про факт здійснення експорту товарів (робіт, послуг). Неподання або несвоєчасне подання такої інформації тягне за собою нарахування пені у розмірі одного відсотка вартості експортованих товарів (робіт, послуг) за кожний день прострочення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що укладена між позивачем та ООО «Русские автобусные линии», не є бартерною, надання агентських послуг за договорами від 15.01.2014 № НВ-Н-16, від 01.04.2014 № КР-50/0414, від 28.11.2014 № НВ-Н-61/14 здійснювалося сторонами, як окремі, не пов'язані між собою господарські операції, фактично між сторонами мало місце зарахування зустрічних однорідних вимог, то п. 4 ст. 3 Закону України «Про регулювання товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності» до цих операцій застосуванню не підлягає, а отже підстав для притягнення позивача до відповідальності у вигляді нарахування пені, передбаченої вказаною нормою Закону України «Про регулювання товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності», у відповідача не було.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позовні вимоги ПП «ЛИС-АВТО-ТРАНС», яке не є суб'єктом владних повноважень, задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з ГУ ДФС у Луганській області судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь позивача у сумі 19337,48,00 грн.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 205, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов приватного підприємства «ЛИС-АВТО-ТРАНС» до Головного управління ДФС у Луганській області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-решення від 01.08.2017 № , прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Луганській області, яким до ПП «ЛИС-АВТО-ТРАНС» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) або пені за порушення термінів розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 3185,27 (трьох тисяч ста восьмидесяти п'яти) гривень 27 копійок.

Скасувати податкове повідомлення-решення від 01.08.2017 № , прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Луганській області, яким до ПП «ЛИС-АВТО-ТРАНС» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) або пені за порушення термінів розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 1 285979 (одного мільйона двохсот вісімдесяти п'ятьох тисяч сімдесяти дев'яти) гривень 11 копійок.

Стягнути з Головного управління ДФС у Луганській області судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень у сумі 19337,48 грн. (дев'ятнадцяти тисяч трьохсот тридцяти семи гривень 48 копійок) на користь ПП «ЛИС-АВТО-ТРАНС».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс рішення складено 09 лютого 2018 року.

Суддя Є.О. Кисельова