Справа № 804/7488/17
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 р. Справа № 804/7488/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Тулянцевої І.В.,
суддів Коренева А.О., Прудника С.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АШЕР 8» до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -
10 листопада 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АШЕР 8» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якому просить:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що після подання позивачем декларації за грудень 2015 року сума, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме, на суму задекларованого позивачем від'ємного значення у розмірі 1 131 451,00 грн., автоматично збільшена не була. Позивач звертався до відповідача з вимогами про збільшення суми ліміту у Системі електронного адміністрування податку на додану вартість, проте ГУ ДФС у Дніпропетровській області його було повідомлено, що на рівні ДФС України проводяться регламентні роботи щодо приведення у відповідність показників в СЕА по вказаному Товариству. Враховуючи те, що податкова декларація за грудень 2015 року вважається прийнятою, а сума залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на початок поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 1 131 451,00 грн. задекларованою, це є підставою для збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у звязку із чим, просять зобовязати відповідача відобразити їх належним чином.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 12 грудня 2017 року о 10 годині 00 хвилин.
Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується матеріалами справи. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити із викладених у ньому підстав.
Відповідач Державна фіскальна служба України у судове засіданні не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України. Причини неявки суду не повідомив, правом на надання заперечення на позов не скористався.
Третя особа Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області у судове засіданні не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України. Причини неявки суду не повідомила, правом на надання заперечення на позов не скористалась.
Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження відповідно до положень частини 6 вказаної норми.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
19 січня 2016 року ТОВ «АШЕР 8» подало до ДПІ податкову декларацію з ПДВ за грудень 2015 року (№ НОМЕР_1) з наступними показниками: р.6А «загальний обсяг постачання» - 0,00 грн.; р.9Б «усього податкових зобовязань» - 0,00 грн.; р.10.1.1Б «придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) з податком на додану вартість на митній території України товарів/послуг та необоротних активів з метою їх використання виключно у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню, придбані за основною ставкою та нульовою» - 1131451,00 грн.; р.17Б «усього податкового кредиту» - 1131451,00 грн.; р.19Б «відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду» - 1131451,00 грн.; р.23.2 «сума відємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 Розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 3 ДЗ) - 1131451,00 грн.
В період з 19.01.2016 року по 15.02.2016 року начальником відділу відшкодування податку на додану вартість управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області (правонаступником якої являється - Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області) ОСОБА_1 було проведено камеральну перевірку правомірності нарахування за грудень 2015 року бюджетного відшкодування ПДВ ТОВ «АШЕР 8», за результатами якої складено ОСОБА_2 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість щодо суми бюджетного відшкодування» №189/04-62-15-02/39934908 від 08.02.2016 року.
Згідно з висновками ОСОБА_2 перевірки, за результатами перевірки ТОВ «АШЕР 8»: зменшується рядок 23.2 декларації з ПДВ за грудень 2015 року «сума відємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку» та одночасно збільшується рядок 23.3 декларації з ПДВ «сума відємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 22 рядок 22.1), яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 23 рядок 23.1 рядок 23.2) та збільшується рядок 24 декларації з ПДВ «сума відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 22.1 + рядок 23.3) (переноситься до рядка 20.1 наступного звітного (податкового) періоду)» на суму - 1131451,00 грн.
З матеріалів справи також вбачається, що позивачем сума ПДВ - 1029280,00 грн. відображена у рядку 21 «сума відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» у податковій декларації з ПДВ за січень 2016 року шляхом подання уточнюючих розрахунків до податкових декларацій з ПДВ за грудень 2015 року (№ НОМЕР_2 від 20.09.2016 року) та січень 2016 року (№ НОМЕР_3 від 20.09.2016 року та № НОМЕР_4 від 21.09.2016 року).
Судом також встановлено, що результати перевірки, оформленої ОСОБА_2 №189/04-62-15-02/39934908 від 08.02.2016 року не знайшли відповідного відображення в Системі електронного адміністрування ПДВ в частині збільшення суми ліміту у формулі розрахованої у відповідності до п.200-1.3 ст. 200-1 Податкового кодексу України, на яку підприємство мало право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму - 1131451,00 грн.
Матеріалами справи підтверджено, що 15.12.2016 року позивач звернувся з листом за вих. №15/12-1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з вимогою відобразити результати перевірки в Системі електронного адміністрування ПДВ в частині збільшення суми ліміту у формулі, розрахованої у відповідності до п. 200-1.3 ст.200-1Податкового кодексу України та відновити суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірі 1 131 451,00 грн. для набуття можливості реєстрації податкових накладних.
Листом за вих. №383/10/04-36-12-01-16 від 18.01.2017 року, Головне управління ДФС у Дніпропетровській області підтвердило, що результати перевірки позивача, відображені в ОСОБА_2 №189/04-62-15-02/39934908 від 08.02.2016 року не знайшли відповідного відображення в Системі електронного адміністрування ПДВ в частині збільшення суми ліміту у формулі, розрахованій у відповідності до п.200-1.3. ст. 200-1 Податкового Кодексу України, на суму «відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду», тобто на суму, на яку позивач має право зареєструвати в ЄРПН податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН, та 18.01.2017 року за вих. №297/8/04-36-12-01-13 направлено запит до ДФС України для приведення у відповідність показників в СЕА по ТОВ «АШЕР 8».
В подальшому, позивач неодноразово звертався із вимогами до ДФС України про приведення у відповідність його показників в Системі електронного адміністрування ПДВ, однак відповідне збільшення ліміту реєстрації, на яку підприємство має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, здійснено не було, у звязку із чим, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.
Так, система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджена поетапно відповідно до пункту 35 підрозділу 2 Розділу XX Податкового кодексу України: з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі.
Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування ПДВ визначено статтею 200-1 Розділу V Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 2001.1 статті 200-1 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок електронного адміністрування ПДВ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (далі - Порядок №569).
За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку №569, рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку.
За змістом пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, обчислену за наведеною формулою:
УНакл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ.
Суд зазначає, що однією із складових, визначеної п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України формули є показник - ?Відшкод.
Показник ?Відшкод., відповідно до п. 9 Порядку №569 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) це загальна сума податку, заявлена платником податку до бюджетного відшкодування, що визначається на підставі задекларованих до відшкодування сум відємного значення податку, розрахованих за операціями, здійсненими після 1 липня 2015 р., згідно з податковими деклараціями з податку та уточнюючими розрахунками до них, поданими контролюючому органу, починаючи з податкової звітності за: липень 2015 р. - для платників податку, що застосовують місячний звітний період; III квартал 2015 р. - для платників податку, що застосовують квартальний звітний період.
Показник ? Відшкод. підлягає коригуванню за результатами перевірок.
Пунктом 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального (п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України).
Порядок здійснення контролюючим органом перевірки достовірності відображеного у податковій звітності від'ємного значення з ПДВ, зарахованого до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, визначено статтею 200 Податкового кодексу України.
Так, пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.
За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки (пункт 200.11 статті 200 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.
Суд також зазначає, що пунктом 13 Порядку №569 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що ДФС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.
Отже, сформовані позивачем показники у декларації з ПДВ за грудень 2015 року за результатами камеральної перевірки, мали бути враховані Державною фіскальною службою України при автоматичному збільшенні суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, на величину від'ємного значення за грудень 2015 року у сумі 1 131 541,00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не спростовується факт того, що не приведення даних Системи електронного адміністрування ПДВ у відповідність з показниками податкової декларації з ПДВ з грудень 2015 року (показника ?Відшкод.) призвело до того, що до теперішнього часу не відбулось збільшення суми ліміту реєстрації, що розраховується по формулі, у відповідності до п. 200-1.3 ст.200-1 Податкового кодексу України.
За таких обставин, суд зазначає, що ДФС України протиправно не здійснено збільшення значення суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму від'ємного значення за грудень 2015 року у сумі 1 131 541,00 грн., чим порушує право позивача мирно володіти своїм майном та не узгоджується з закріпленими в Україні, як у правовій державі, принципами юридичної визначеності та законних (легітимних) очікувань.
Суд наголошує на тому, що фіскальний інтерес держави не може слугувати виправданням або підставою у позбавленні платника податків права використати від'ємне значення з податку на додану вартість шляхом збільшення на його суму значення реєстраційної суми в системі електронного адміністрування податку.
Оскільки вищенаведеними нормами Податкового кодексу України підтверджується обов'язок взятий Державою з автоматичного збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість реєстраційної суми на суму непогашеного від'ємного значення, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про зобов'язання ДФС України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку ТОВ «АШЕР 8» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від'ємного значення за грудень 2015 року у розмірі 1 131 451,00 грн.
Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На виконання цих вимог, ДФС України, як суб'єкт владних повноважень, жодних доказів, які б спростували доводи позивача, не надала.
З огляду на зазначене, беручи до уваги докази наявні у матеріалах справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, судовий збір у розмірі 1600,00 грн., сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю «АШЕР 8» при поданні адміністративного позову до суду платіжним дорученням від 09 листопада 2017 року №474, підлягає стягненню з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АШЕР 8» до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головуючий суддя Судді ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4