Справа № 361/5106/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/5106/17 Головуючий у 1 інстанції - Селезньова Т.В. Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Бабенка К.А., Чаку Є.В.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, третя особа - Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області щодо відмови позивачу у підтвердженні статусу інваліда війни, як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони та у видачі посвідчення інваліда війни;

- зобов'язати управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області встановити позивачу статус інваліда війни відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видати відповідне посвідчення.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2017 у позові відмовлено.

Не погоджуючись з постановою позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_1 і вкладка до посвідчення № НОМЕР_2

З довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0513181 вбачається, що з 12.05.2016 позивачу встановлена І група інвалідності (підгрупа Б) довічно, у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

З експертного висновку № 8124 від 04.05.2016 Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України вбачається, що ОСОБА_1 встановлено основний діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ступінь 2, ризик 4 (дуже високий); наслідки повторних ГПМК (2014 р., 08.02.2016 - стовбур мозку) у вигляді вираженого тетрапарезу, вираженими елементами бульбарного паралічу; дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст.; атрофія кори головного мозку, вентрикулодилятація; ІХС: дифузний кардіосклероз; гіпертензивне серце; СН-1. Вказані заховрювання пов'язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Зі списку працівників АТП 13068, які були зайняті на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, та яким згідно із Законом УРСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видані посвідчення встановлено, що ОСОБА_1 працював на вказаному підприємстві на посаді водія, у період з 16.09 по 30.09.1986 (15 діб) був відряджений до зони, зокрема до населених пунктів Рудня -Вересня, виконував роботу по підвозу води.

З довідки ПАТ «Київське автотранспортне підприємство 13068» № 08 від 30.06.2016 встановлено, що ОСОБА_1 був безпосередньо занятий на роботах, передбачених постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР в ВЦРПС від 29.12.1987 № 14970378 і постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 № 665-195, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі Списком № 1, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 та Кабінету Міністрів України від 29.02.1996 № 250, у період з 16.09.186 по 30.09.1986 відпрацьовано 15 днів, населений пункт: Рудня - Вересня. Час вказаної роботи до 01.01.1988 р. зараховується в стаж при призначенні пенсії в трикратному, а в 1988 - 2003 р.р. в полуторному разі на підставі Постанови РМ УРСР від 10.06.1988 № 207-7, розпорядження РМ УРСР від 06.01.1988 № 12-с і від 26.12.1990 № 397-р, постанови КМ України від 29.02.1996 від 30.06.1998, № 982 від 07.02.2000 № 223.

З інформаційної довідки Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи (про участь у формуваннях ЦО) від 29.06.2016 № 01 1-14/1058, яка видана ОСОБА_1, встановлено, що до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС, нормативно-правових актів до виконання заходів ЦО по ліквідації джерела радіоактивного забруднення Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, що мають малолітніх дітей. При цьому, формування цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих, а громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань цивільної оборони.

29.05.2017 представник позивача ОСОБА_4 звернулася до управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області із заявою про встановлення ОСОБА_1 статусу інваліду війни, як особі, що брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань цивільної оборони та видати посвідчення інваліда війни, до заяви долучено: пояснення до заяви, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, довідку до акту огляду МСЕК, експертний висновок, інформаційну довідку (про участь у формуваннях ЦО) від 29.06.2016 № 01 1-14/1058, ухвалу ВАС України від 01.03.2017 К/800/19149/14, ухвалу ВАС України від 13.04.2017 К/800/11747/17, довіреність.

Листом від 01.06.2017 № 01-12/4137 управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області відмовило ОСОБА_1 у встановленні статусу інваліда війни із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки надані документи не містять інформації про залучення ОСОБА_1 до формувань Цивільної оборони.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що жодних правових підстав для надання статусу інваліда війни позивачеві як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який потенційно міг бути залучений до заходів цивільної оборони відповідно до нормативно-правових актів щодо загальної організації цивільної оборони, які були чинними на час аварії на Чорнобильській АЕС, на які він посилається у позовній заяві, немає, у зв'язку із чим позов задоволенню не підлягає.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що позивачем надано як відповідачу, так і суду першої інстанції докази на підтвердження підстав для встановлення йому статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення, а тому наявні правові підстави для задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать також інваліди з числа: осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

У відповідності до п. 12 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302, посвідчення, зазначені в пунктах 3, 4 і 5, зокрема, «Посвідчення інваліда війни» видаються інвалідам війни на підставі одного з таких документів: «Удостоверение инвалида Отечественной войны», «Удостоверение инвалида о праве на льготы», для малолітніх в'язнів - «Удостоверение» і довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності, довідки, видані органами Міноборони, МВС, Держспецзв'язку, МНС, СБ, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, Мінпраці.

Своїми листами від 28.11.2005 № 02-10047/271 та від 30.12.2008 № 02-17796/284 Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи роз'яснено, що залучення до складу формувань Цивільної оборони для участі в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується довідками, виданими відповідними підрозділами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

У листі Міністерства праці та соціальної політики України від 08.11.2005 міститься висновок про те, що підставою для встановлення статусу інваліда війни є посвідчення громадянина, що постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи з вкладкою учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка, що підтверджує залучення особи, яка стала інвалідом внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, до складу формування Цивільної оборони, видана органами Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами, введеного в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР - заступника Міністра оборони СРСР від 06.07.1975 № 90, «в состав формирований зачисляются в обязательном порядке граждане СССР мужчины в возрасте от 16 до 60 лет и женщины от 16 до 55 лет. Невоенизированные формирования гражданской обороны, которые могут использоваться в мирное время для борьбы с массовыми лесными пожарами, ликвидации последствий стихийных бедствий, крупных аварий и катастроф, комплектуются личным составом путём привлечения в эти формирования в обязательном порядке рабочих, служащих и колхозников».

З матеріалів справи вбачається, що для отримання статусу та видачі посвідчення інваліда війни позивачем, серед іншого, надано довідку МСЕК серії АВ № 0513181.

Перебування ОСОБА_1 в населених пунктах зони відчуження підтверджується списком працівників АТП 13068, які були зайняті на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, та яким згідно із Законом УРСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видані посвідчення, довідкою ПАТ «Київське автотранспортне підприємство 13068» № 08 від 30.06.2016 ( а.с. 15-17).

При цьому, як зазначено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.04.2017 у справі № 537/6144/16-а за позовом ОСОБА_5 до управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, відповідно до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111від 1976; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06.06.1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29.06.1976 (настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26.04.1986, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986, начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (від 29.04.1986 року № 01, від 30.04.1986 року № 2, від 04.05.1986 № 16, від 19.05.1986 № 52 та ін.), цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей. При цьому, жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов'язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони. Таким чином, особи, які залучались до складу формувань Цивільної оборони, інвалідність яких пов'язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за наявності документів, підтверджуючих право на отримання статусу інваліда війни, мають право отримати такий статус з видачею відповідного посвідчення.

Більш того, наказом начальника Цивільної оборони - голови Ради міністрів Української РСР «Про призначення оперативних груп Штабу Цивільної оборони УРСР і Київської області для роботи в зоні Чорнобильської АЕС» від 30.04.1986 № 173 для виконання службових обов'язків в зоні Чорнобильської АЕС Штабу Цивільної оборони УРСР і Київської області виділено оперативні групи у складі 10-15 людей з 26.04.1986 до повного закінчення робіт з ліквідації наслідків аварії на АЕС.

Позивач звернувся до Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації з інформаційним запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати публічну інформацію щодо залучення ПАТ «Київське автотранспортне підприємство 13068» до формувань Цивільної оборони.

Листом Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації «Про залучення до формувань Цивільної оборони Київської області» від 29.06.2016 № 01.1-14/1058 (а.с. 18). повідомлено позивача, що відповідно до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС, нормативно-правових актів до виконання заходів ЦО по ліквідації джерела радіоактивного забруднення були: положення про Цивільну оборону СРСР, яке затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111 - 1976 року, накази заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06.06.1975 (положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелізації) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29.06.1976 (постанова по організації та веденню Цивільної оборони в районі (сільському) на сільськогосподарському об'єкті народного господарства, розпорядження начальника ЦО СРСР від 26.04.1986, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986, начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік ( від 29.04.1986 № 01, від 30.04.1986 № 02, від 19.05.1986 № 52 та інші), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, що мають малолітніх дітей.

При цьому, зазначено, що формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих, а громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що надані позивачем документи підтверджують факт його участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони, та відповідно дають йому право на встановлення статусу інваліда війни та отримання відповідного посвідчення.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт надав до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2017 скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, третя особа - Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення.

Зобов'язати управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати посвідчення відповідного зразка.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Бабенко К.А.

Чаку Є.В.

Повний текст постанови виготовлений 07.02.2018.