Справа № 161/17780/17
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/22/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі - Шолом С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Свій позов мотивує тим, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.10.2011 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії у встановленому законом розмір задоволено частково, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії в розмірі 8 (вісьми) мінімальних пенсій за віком з врахуванням додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком з 17 лютого 2011 року на підставі ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням виплачених сум.

Вказує, що Луцьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області вищевказану постанову було виконано в добровільному порядку та у повному обсязі та проведено перерахунок пенсії згідно рішення суду, підтвердженням чого є розпорядження № 147900 від 30.10.2017 року.

31.10.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинським В.Є. винесено постанову № 55031021 від 31.10.2017 року про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа 2а-8805/11 виданого 24.10.2017 року Луцьким міськрайонним судом про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії в розмірі 8 (вісьми) мінімальних пенсій за віком з врахуванням додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком з 17 лютого 2011 року на підставі ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням виплачених сум. Пунктом 2 постанови визначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та сплатити 12800,00 грн. виконавчого збору (п. 3 постанови).

Позивач вважає дану постанову протиправною.

Просить суд визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинського В.Є. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.10.2017 року (ВП № 55031021) на виконання виконавчого листа 2а-8805/11 виданого 24.10.2017 року Луцьким міськрайонним судом неправомірними, скасувати дану постанову та визнати протиправним та скасувати пункт 3 постанови.

Ухвалою суду від 31.01.2018 року позов в частині вимог скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинського В.Є. про відкриття виконавчого провадження від 31.10.2017 року (ВП № 55031021) на виконання виконавчого листа 2а-8805/11 виданого 24.10.2017 року Луцьким міськрайонним судом, залишено без розгляду.

Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав суду відзив, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову. Крім того, просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка сторін не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.10.2011 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії у встановленому законом розмір задоволено частково, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії в розмірі 8 (вісьми) мінімальних пенсій за віком з врахуванням додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком з 17 лютого 2011 року на підставі ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням виплачених сум.

На підставі зазначеного рішення Луцьким міськрайонним 24.10.2017 року видано виконавчий лист.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» (далі Закон) визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), який набрав чинності 05.10.2016 року, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

31.10.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинським В.Є. винесено постанову від 31.10.2017 року про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа 2а-8805/11 виданого 24.10.2017 року Луцьким міськрайонним судом про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії в розмірі 8 (вісьми) мінімальних пенсій за віком з врахуванням додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком з 17 лютого 2011 року на підставі ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням виплачених сум.

Пунктом 2 постанови визначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та сплатити 12800,00 грн. виконавчого збору (п. 3 постанови).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України від 02.06.2016 № 1404-19 «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-19).

Згідно з частиною першою ст. 18 Закону № 1404-19 виконавець, ефективно, своєчасно і в повному обсязі повинен вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-19 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частинами п'ятою та шостою ст. 26 Закону №1404-19 визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Так, відповідно до статті 27 Закону № 1404-19 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

З наведених вище вимог Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що при відкритті виконавчого провадження стягнення виконавчого збору є обов'язковим.

Поряд з цим, ч. 5 ст. 27 Закону № 1404-19 встановлено, що виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем.

Згідно до ст. 2 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КМУ від 03.09.2014 року №440 виконанню підлягають рішення виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою ст. 2 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суб'єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.10.2017 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області області ухвалене 17.10.2011 року та вступило у законну силу 14.11.2011 року, тобто в даному випадку положення вище вказаного Закону до спірних правовідносин застосовується.

Крім того, відповідно до постанови колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 08 липня 2014 року пенсія є періодичним платежем, тобто дії відповідача щодо стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 12800 гривень є неправомірними.

Разом з тим, Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845(у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року № 45 ), якою затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі Порядок).

У судовому засіданні встановлено, що рішення суду в частині нарахування пенсії ОСОБА_1, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно із ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 17.02.2011 року по 22.07.2011 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з врахуванням виплачених сум, виконано позивачем в добровільному порядку, що підтверджено розпорядженням №147900 від 30.10.2017 року (а.с. 10).

Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено,що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

У разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника ( пункт 33 Порядку).

За змістом частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідачем не доведено правомірність своїх дій.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і підставність для їх задоволення.

Керуючись ст. 9, 10, 77, 241-246 КАС України, ст. ст. 19, 22 Конституції України, ст. ст. 2, 15, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинського Володимира Євгенійовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.10.2017 року (ВП № 55031021) на виконання виконавчого листа 2а-8805/11 виданого 24.10.2017 року Луцьким міськрайонним судом неправомірними.

Визнати протиправним та скасувати пункт 3 постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинського Володимира Євгенійовича про відкриття виконавчого провадження від 31.10.2017 року (ВП № 55031021) щодо стягнення з Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області виконавчого збору в розмірі 12800 (дванадцять тисяч вісімсот) гривень.

Згідно зі статтями 255, 293, 295 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк