Справа № 444/2077/17
Суддя: Зеліско Р. Й.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2077/17
Провадження № 2-а/444/21/2018
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовкві Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності Боянецької сільської ради по залишенню заяви без розгляду та зобов'язання вчинити дії,-

В С ТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності Боянецької сільської ради по залишенню заяви без розгляду та зобов'язання вчинити дії. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона 19.05.2017 року подала заяву до Боянецької сільської ради з проханням надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності для індивідуальної забудови в урочищі "Коло Велюри" додавши копію листа Боянецької сільської ради від 28.04.2017 року в якому вказано, що розробляється детальний план території в урочищі "Коло Велюри" для житлового будівництва.

Стверджує, що вона погоджувалась оплатити вартість земельної ділянки в урочищі «Коло Велюри» для житлового будівництва. Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України її заява повинна бути розглянута Боянецькою сільською радою в місячний термін, тобто до 20.06.2017 року, однак з листа 22.06.2017 року вона зрозуміла, що рішення по її заяві від 19.05.2017 року не прийнято, тобто, вважає, що її заява від 19.05.2017 року залишена без розгляду.

Просить визнати протиправною бездіяльність Боянецької сільської ради по залишенню без розгляду її заяви від 19.05.2017 року та зобов'язати Боянецьку сільську раду надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності Боянецької сільської ради в урочищі "Коло Велюри" для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га.

Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав наведених у позовній заяві, вважає, що так як відповідач, що є суб'єктом владних повноважень, не визнає адміністративний позов, то повинні надати доказ правомірності своєї дії відповідно до ст. 76, ч. 2 ст. 77 КАС України.

Представник відповідача Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від них не надійшло жодних клопотань на адресу суду.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Так як від відповідача Боянецької сільської ради не надійшло повідомлення про причини неявки, суд вважає що представник відповідача не з'явився без поважних причин, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без його участі.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши усі докази в їхній сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Конституцією України закріплено норму щодо обов'язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19).

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Слід зазначити, що жодних підтверджень про те, що відповідач не визнає позовних вимог в матеріалах справи немає, а тому судом протокольною ухвалою було відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про зобов'язання відповідача надати доказ правомірності своїх дій.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до закону.

Ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 19.05.2017 року подала заяву до Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області в якій просила надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності для індивідуальної житлової забудови в урочищі "Коло Велюри", 17.06.2017 року інформаційний запит про те чи прийнято рішення по даній заяві.

Виконком Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області листом № 241/02-09 від 22.06.2017 року на інформаційний запит від 17.06.2017 року повідомив, що рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не приймалося у зв'язку з тим, що містобудівна документація не затверджена у встановленому порядку.

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу Українивідповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто на законодавчому рівні чітко визначено перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У Конституції України, а саме у ст. 13 зазначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

З наведених законодавчих норм вбачається, що Боянецька сільська рада Жовківського району Львівської області зобов'язана була розглянути заяву позивача від 19.05.2017 року у місячний строк, тобто до 19.06.2017 року.

Однак, як вбачається з матеріалів справи рішення по заявленому позивачем питанню не приймалося, що підтверджується листом № 241/02-09 від 22.06.2017 року (а.с. 6).

А тому суд вважає, що порушенням процедури розгляду заяви позивача, не розглядом заяви позивача в місячний термін, були незаконно обмежене право ОСОБА_2 на розгляд її заяви та отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або отримання мотивованої відмови.

Тобто Боянецька сільська рада Жовківського району Львівської області залишивши без розгляду заяву ОСОБА_2 від 19.05.2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності для індивідуальної житлової забудови в урочищі "Коло Велюри" проявила бездіяльність, яка є неправомірною.

З метою забезпечення гарантії, свобод і інтересів позивача, суд приходить до переконання, що слід зобов'язати Боянецьку сільську раду Жовківського району Львівської області розглянути заяву ОСОБА_2, яка одержана Боянецькою сільською радою Жовківського району Львівської області 19.05.2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності на території Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області в урочищі "Коло Велюри" для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель.

Суд вважає, що це буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача. Разом з тим, позовні вимоги в частині зобов'язання Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області в урочищі "Коло Велюри" для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га не підлягають задоволенню, оскільки суд не може собою підміняти орган місцевого самоврядування, до компетенції якого входить вирішення вказаного питання.

Згідно ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

З вказаних норм закону вбачається, що вирішення питань щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування та не належить до компетенції суду, а відтак суд не повноважний перебирати функції іншого суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта та зобов'язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд враховує, що відповідачем не подано жодного доказу щодо правомірності проявленої бездіяльності, хоча такий обов'язок згідно ч. 2 ст. 77 КАС України прямо на нього покладений.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Керуючись ст. 139, 241, п. 10 ч. 2 ст. 245, 246, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задоволити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області про залишення без розгляду заяви ОСОБА_2 від 19.05.2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності для індивідуальної житлової забудови в урочищі "Коло Велюри".

Зобов'язати Боянецьку сільську раду Жовківського району Львівської області розглянути заяву ОСОБА_2, яка одержана Боянецькою сільською радою Жовківського району Львівської області 19.05.2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності на території Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області в урочищі "Коло Велюри" для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель.

У вимозі ОСОБА_2 про зобов'язання Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області в урочищі "Коло Велюри" для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя Р. Й. Зеліско