Справа № 366/258/18
Суддя: Корчков А. А.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №366/258/18
Провадження №2-а/366/12/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року смт.Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Корчков А.А., за участю секретаря судового засідання Онищенко В.В., позивача ОСОБА_1, поліцейського Іванківського ВП Сергієнка П.П. розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора поліції Іванківського відділення поліції Сергієнка Петра Петровича про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

02 лютого 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд поновити строк для оскарження постанови інспектора поліції Сергієнка П.П. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БР № 070414 за ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП, визнати її незаконною та скасувати.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 6 ст. 121 КУпАП поліцейським Сергієнком П.П. було зазначено у постанові серії БР №070414 від 07.01.2018 року, що позивач порушив пункт 2.9. (В) ПДР України, а саме керував автомобілем з неосвітленим номерним знаком, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.6 ст.121 КУпАП. Також у вказаній постанові зазначено, що позивач порушив п.2.1. (Г) ПДР України, а саме не надав для перевірки поліс обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.

Постановою серії БР №070414 від 07.01.2018 року відповідач визнав позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 6 ст. 121 КУпАП, та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Позивач вважає, що факти про порушення позивачем ГІДР, які зазначені відповідачем у мотивувальній частині зазначеної постанови, не відповідають фактичним обставинам справи, є надуманими та безпідставними, і тому, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Відповідач в судове засідання з'явився, надав пояснення з приводу складання вказаної вище постанови та зазначив, що позов не визнає та просить відмовити в задоволенні позовних вимог, вважає, що позивач порушив вимоги ПДР України в зв'язку із чим і була винесена постанова серії БР №070414 від 07.01.2018 року.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що у постанові серії БР №070414 від 07.01.2018 року поліцейським зазначено, що позивач порушив пункт 2.9. (В) ПДР України, а саме керував автомобілем з неосвітленим номерним знаком, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.6 ст.121 КУпАП, також у вказаній постанові зазначено, що позивач порушив п.2.1. (Г) ПДР України, а саме не надав для перевірки поліс обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.

Під час судового розгляду поліцейським не надано доказів вчинення ОСОБА_1 вказаних правопорушень.

Також, відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством. - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Тобто, водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред'являти для перевірки страховий поліс лише у випадках, передбачених законодавством.

Ці випадки чітко прописані в Законі України від 01 липня 2004 року «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до її. 21.2 ст. 21 цього Закону - «Забезпечення обов'язковості страхування цивільно-правової відповідальності» встановлено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами МВС України при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно до п. 21.3 ст. 21 встановлено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Відповідно до п. 21.4 ст. 21 встановлено, що у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Отже, після нього стає зрозуміло, що законодавець чітко розмежував процедуру передачі водійських документів і страхового полісу. Випадки, коли виникає обов 'язок пред'являти поліс, відрізняють від випадків, коли виникає обов 'язок пред 'являти «посвідчення водія» та реєстраційні документи на транспортний засіб.

Тобто вимагання інспектором поліції полісу, в будь-яких інших випадках, крім вищезазначених незаконна.

В судовому засіданні поліцейський не зміг довести належними доказами наявність підстав для пред'явлення полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, хоча сам позивач при наданні пояснень вказав, що він керував транспортним засобом без вказаного полісу.

Також, в судовому засіданні не було надано відповідачем достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 порушень пункт 2.9. (В) ПДР України, а саме керування автомобілем з неосвітленим номерним знаком, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.6 ст.121 КУпАП.

Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення серії БР №070414 від 07.01.2018 року є протиправною, а отже підлягає скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як зазначено у ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суду інших доказів фіксації правопорушення за допомогою технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, покази свідків, відповідачем не надано, у зв'язку з чим неможливо достовірно встановити, чи мав місце факти порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Пояснення свідків, інших осіб, які б підтвердили викладені в постанові обставини, також відсутні.

Таким чином оскаржувана постанова не містить доказів порушення позивачем вимог ПДР України.

Оскільки в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження порушення позивачем вимог пунктів 2.9. (В) та п.2.1. (Г) ПДР України, а відповідача не надав доказів щодо правомірності свого рішення, суд вважає необхідним скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч. 6 ст. 121 КУпАП, та провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 121, 126, 251, 268, 280 КУпАП, ст.ст. 77, 243, 245, 246, 255, 286 КАС України суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора поліції Іванківського відділення поліції Сергієнка Петра Петровича про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити повністю.

Поновити строк для оскарження постанови інспектора поліції Іванківського ВП Сергієнка П.П. серії БР № 070414 від 07.01.2018 року.

Скасувати постанову інспектора поліції Іванківського ВП Сергієнка П.П. від 07.01.2018 року серії БР № 070414 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.А. Корчков