Справа № 263/8760/17
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року справа №263/8760/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В.,Сухарька М.Г., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області у справі № 263/8760/17 (головуючий І інстанції Томілін О.М.), яка складена в повному обсязі 21листопада 2017року у м.Маріуполі, за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом до Управління Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області (далі-відповідач, апелянт), в якому просив визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язання здійснити нарахування та виплатити компенсацію за втрату частини доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період невиплати частини пенсії з 06.04.2015 року по 31.05.2017 року.

В обґрунтування позову посилається на те, що постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 14.07.2015 року його позов було задоволено та зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області призначити позивачу пенсію за віком, на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 3 (три) календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії, тобто з 06.04.2015 року. Ухвалою Вищого адміністративного суду України постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2015 року, якою було скасовано постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.07.2015 року, скасовано, судове рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.07.2015 року залишено в силі. В червні 2017 року постанова суду була виконана відповідачем та він виплатив заборгованість за період з 06.04.2015 року по 31.05.2017 року в сумі 107609,87 грн. Відповідач не здійснив нарахування та доплату заборгованості компенсації за затримку виплати заборгованості відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159. Просив визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та виплаті компенсації за втрату частини грошових доходів з порушенням термінів виплати частини пенсії за період невиплати частини пенсії з 06.04.2015 року по 31.05.2017 року, зобов'язати Центральне об'єднане УПФУ м. Маріуполя Донецької області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за втрату частини грошових доходів зв'язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період невиплати частини пенсії з 06.04.2015 року по 31.05.2017 року.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив, визнав неправомірною бездіяльність Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, компенсації за втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період з 06.04.2015 року по 31.05.2017 року та зобов'язав Центральне об'єднане управління пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області нарахувати та сплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, суму компенсації за втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період з 06.04.2015 року по 31.05.2017 року. Також було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку із порушенням встановлених строків щомісячних виплат індексації пенсії має здійснити компенсацію втрати позивачу частини доходів у порядку передбаченому Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач. Звернувся з апеляційною скаргою в якій він, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги управління зазначає, що у червні 2017 року на виконання постанови Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 14.07.2015 року управлінням було здійснено перерахунок пенсії та виплачено заборгованість за рішенням суду в сумі 107609,87 грн. Посилаючись на положення ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати» вказує, що компенсації підлягають лише нараховані громадянам суми доходи і не підлягають компенсації суми, які носять разовий характер. Компенсація виплачується при наступних умовах: доходи повинні бути нараховані; затримка виплати доходу на один і більше календарних місяців; доходи не повинні мати разового характеру. Відповідачем не порушено строків виплати пенсії, а тому дії Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати» не розповсюджуються на вказані виплати. Підставою для перерахунку індексації пенсії була постанова суду, яка була виконана. Сума виплаченого за рішення суду боргу мала разовий характер, тому підстав для виплати компенсації не має.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному УПФУ м. Маріуполя Донецької області та отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 05.08.2004 року.

Постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 14.07.2015 року його позов ОСОБА_1 задоволено та зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області призначити позивачу пенсію за віком, на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 3 (три) календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії, тобто з 06.04.2015 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2015 року, якою було скасовано постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.07.2015 року, скасовано, судове рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.07.2015 року залишено в силі.

В червні 2017 року відповідачем було здійснено виплату пенсії позивачу нараховану на підставі постанови Жовтневого районного суду від 14.07.2015 року заборгованість за період з 06.04.2015 року по 31.05.2017 року в сумі 107609,87 грн., до складу якої не входить компенсація.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення ,а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 46 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати затверджений Постановою КМУ від 21.02.2001 року №159 (далі - Порядок №159), для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до статей 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Положеннями вказаного порядку визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом (п. 4 Порядку №159).

Згідно з пунктами 5 - 7 Порядку №159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць та проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, зокрема коштів відповідного бюджету - підприємствами, установами та організаціями, що фінансуються чи дотуються з бюджету.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної у постанові від 18 листопада 2014 року (справа № 21-518а14): «Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення».

На підставі вищезазначеного колегія суддів вважає, що зазначені обставини спростовують доводи апелянта, що виплачена за рішенням суду пенсія не є доходом громадянин та має разовий характер.

Відповідно до 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» закріплено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За нормами статті 2 цього Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (стаття 3 Закону).

Згідно ст. 6 Закону компенсацію виплачують, в тому числі, за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у відповідності до наведених норм законодавства відповідач у зв'язку із порушенням встановлених строків щомісячних виплат індексації пенсії має здійснити компенсацію втрати позивачу частини доходів у порядку передбаченому Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Згідно із ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею ст.316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області у справі № 263/8760/17- залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області у справі № 263/8760/17- залишити без змін.

Повне судове рішення складено 06 лютого 2018 року.

Постанова набирає законної сили з 06 лютого 2018 року та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В.Сіваченко

М.Г.Сухарьок