Справа № 826/12783/17
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Сорочка Є.О., Чаку Є.В., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у м. Києві на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2017 року за адміністративним позовом Головного управління ДФС у м. Києві до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У зв'язку з неприбуттям жодного з представників учасників справи у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 2 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій вона просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, Постанову суду першої інстанції - скасувати, ухвалити нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю з наступних підстав.

Відповідачем згідно з підпунктом 54.3.3. пункту 54.3. статті 54. та підпунктом 267.6.2. пункту 267.2. статті 267. Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення - рішення від 30 червня 2016 року форми «Ф» №5264-13, яким Позивачу визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25000,00 грн.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, встановлено обов'язок платників податків, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Суд першої інстанції, як на підставу відмови у задоволенні адміністративного позову посилається на те, що платник податків, з урахуванням вимог статті 102 Податкового кодексу України, може звертатися до суду з вимогою щодо протиправності податкового повідомлення-рішення протягом 1095 днів з моменту отримання такого рішення, у зв'язку з чим податкове зобов'язання визначене зазначеним податковим повідомленням-рішенням є неузгодженим.

Проте, згідно з п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 95.2. ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п.п. 42.1, 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України, податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з Повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Судом першої інстанції до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві надіслано Запит про надання інформації щодо зареєстрованого місця проживання Відповідача, на виконання вимог якого надано Відомості про зареєстроване місце проживання Відповідача: АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 30 червня 2016 року №5264-13 та податкову вимогу форми «Ф» від 02 лютого 2017 року №187-17 надіслано Відповідачу рекомендованим листом з Повідомленням про вручення на адресу: 03179, АДРЕСА_1, проте до Позивача конверти (а.с.10, 12) повернулися з Довідкою причини повернення - за закінченням встановленого строку зберігання, тобто податкове повідомлення-рішення та податкова вимога належним чином вручені.

Відповідачем зазначені податкові повідомлення-рішення та податкову вимогу не оскаржено.

З урахуванням викладеного, оскільки на час прийняття оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції сума грошового зобов'язання Відповідача є узгодженою, колегія суддів дійшла висновку щодо стягнення з нього податкового боргу.

Згідно з частиною першою ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, тому, Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2017 року скасовується та ухвалюється нова Постанова, якою адміністративний позов задовольняється повністю.

Відповідно до п. 4 частини першої, частини десятої ст. 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, в чинній на час прийняття судом першої інстанції судового рішення редакції, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження, у зв'язку з чим апеляційний розгляд здійснюється в загальному порядку; у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

А згідно з п. 5 частини першої ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Відповідно до частини першої ст. 269 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Згідно з частиною першою ст. 271 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Відповідно до частини третьої ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273 - 277, 282 - 286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 272, 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити, Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2017 року скасувати, ухвалити нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) податковий борг у сумі 25000,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання і в касаційному порядку оскаржена бути не може.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.