Справа № 813/3779/17
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/3779/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

при секретарі судового засідання Шавель М.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправним висновку,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, у якому просить суд:

- «Визнати протиправним в цілому висновок від 11.09.2017 року службового розслідування за фактом травмування інспектора штабу БПСП ОП «Львів» ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 (оскільки він по батькові ОСОБА_3, а не Іванович) затверджений 11.09.2017 року Головою ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 ( яким вважалося ОСОБА_1, таким, що перебуваючи на посаді міліціонера БП СМ ОП «Львів» ГУ МВС України у Львівській області 26.11.2014 року отримав тілесні ушкодження у вигляді «кульове поранення нижньої третини лівої гомілки, з тимчасовим порушенням «функції» в період проходження служби при обставинах, не повязаних з виконанням службових обовязків).;

- Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що перебуваючи на посаді міліціонера БП СМ ОП «Львів» ГУ МВС України у Львівській області 26.11.2014 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді «кульове поранення нижньої третини лівої гомілки, з тимчасовим порушенням функцій в період проходження служби при обставинах, повязаних з виконанням службових обовязків».

Ухвалою від 25 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 25 жовтня 2017 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.11.2014 року позивача разом з іншими співробітниками БП СП ОП «Львів» було задіяно на «зачистку» території поблизу м. Сєверодонецька. Близько 5.00 год., прибувши на місце «зачистки» та отримавши відповідні завдання, позивач в групі з ОСОБА_5, та ОСОБА_6, почали рух у вказаному напряму. Позивач вказує на те, що почув постріл, який пролунав за його спиною та відчув різкий біль у лівій нозі. На звук пострілу обернулися ОСОБА_5, та ОСОБА_6, та почали надавати позивачу медичну допомогу та супроводжували його до місця збору. Вказує про те, що вказану подію було повідомлено слідчого, який приходив до позивача у лікарню. Позивач зазначає, що його більше ніхто не допитував, свідчень не відбирав, жодних слідчих дій з позивачем не проводилося, про будь які рішення слідчим не повідомлялося та жодного службового розслідування не проводилося. Крім того, зазначає, що лише зі службового розслідування від 11.09.2017 року, з яким його було ознайомлено 13.10.2017 року, позивачу стало відомо, що слідчим все було перекручено до навпаки, а саме, що позивач відмовився від судово медичної експертизи, та визнав свою провину, а сам не поставив свій автомат на запобіжник, сам собі вистрелив у свою ногу.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задоволити.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

11 вересня 2017 року Головою ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області підполковником поліції ОСОБА_4 затвердженого висновок службового розслідування за фактом травмування інспектора штабу БПСП ОП «Львів» ГУНП у Львівській області лейтенантома поліції ОСОБА_1

Як вбачається зі змісту службового розслідування встановлено, що 19 липня 2017 року до ГУНП у Львівській області надійшов рапорт інспектора штабу БПСП ОП «Львів» ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, щодо отримання ним, вогнепального поранення 26.11.2014 року в м. Сєверодонецьк, Луганської області, під час проходження служби в зоні проведення АТО на посаді міліціонера БПСМ ОП «Львів» ГУМВС України у Львівській області.

У ході проведення службового розслідування установлено, що згідно наказу ГУМВС України у Львівській області від 19.11.2014 року № 551 та витягу з наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при службі безпеки України (по стройовій частині) від 12.01.2015 № 12 ОСОБА_1, в період часу з 19.11.2014 по 12.01.2015 року перебував у службовому відрядженні в складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення з метою виконання службових завдань у м. Сєверодонецьк, Луганської області. Відповідно до виписного епікризу № 240938 виданого Комунальною установою «Сєверодонецька міська багатопрофільна лікарня», ОСОБА_1 26.11.2017 року перебував на лікуванні в травматологічному відділенні, цього ж медичного закладу з діагнозом «наскрізне кульове поранення нижньої третини лівої гомілки», яке зі слів ОСОБА_1, він отримав 26.11.2017 року близько 07:30 під час виконання бойового завдання. У подальшому ОСОБА_1, був госпіталізований у медичну частину В 4 НП В 2148, де знаходився на лікуванні з 26.11.2014 року по 08.12.2014 року. Зі службового розслідування вбачається, що 05.09.2017 року на ім»я Голови ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області з прокуратури Луганської області надійшов лист від 30.08.2017 року № 2453 вих.17, з якого вбачається, що слідчим відділом прокуратури Луганської області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004046 від 27.11.2014 року, розпочатому СВ Сєверодонецького МВ ГУМВС України у Луганській області, за фактом отримання 26.11.2014, ОСОБА_1, в районі табору «Альянс» у с. Борівське, м. Сєверодонецького, Луганської області вогнепального поранення під час проходження служби в зоні АТО, на посаді міліціонера БПСМ ОП «Львів» ГУМВС України у Львівській області, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження). Відповідно до виписаного (перевідного) епікризу медичної карти стаціонарного (амбулаторного) хворого № 1767 ОСОБА_1, отримав наскрізне кульове поранення нижньої третини лівої гомілки з тимчасовим порушенням функцій. Крім цього, відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_1, отримав тілесні ушкодження в результаті власної необережності, не поставивши на запобіжник власну вогнепальну зброю. Від проходження судово медичної експертизи відмовився та будь яких претензій не мав. За результатами досудового розслідування слідчим 1 го слідчого відділу прокуратури Луганської області 05.01.2015 року прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у звязку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді міліціонера БПСМ ОП «Львів» ГУМВС України у Львівській області 26.11.2014 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: «кульове поранення нижньої третини лівої гомілки, з тимчасовим порушенням функцій» в період проходження служби при обставинах, не повязаних з виконанням службових обовязків.

Вирішуючи спір, суд зазначає, що нормативно-правовим актом, що регулює порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, є «Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України», затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 р. N 1346 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 січня 2003 р. за N 83/7404, який розроблено з метою врегулювання питань, пов'язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.

Розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки) (п.2.1).

Пунктом 2.2 Порядку зазначено, що за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

Відповідно до п.2.4. Порядку, якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Відповідно до п.3.8 Порядку комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана протягом трьох діб після утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків);

- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

Пунктом 3.9 Порядку, встановлено, що комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків", якщо він трапився в період проходження служби під час: припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов'язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; проведення навчання, тренувань, обов'язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; прямування працівника до об'єкта (між об'єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Так, відповідно до довідки Головного управління МВС України у Луганській області від 12.01.2015 року, яка видана молодшому сержанту міліції ОСОБА_1 міліціонерові взводу № 1 батальйону № 1 роти № 1 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Львів» ГУМВС України у Львівській області, вбачається що в період з 19.11.2014 по 12.01.2015 безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Луганської області.

У ході проведення службового розслідування встановлено,що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді міліціонера БПСМ ОП «Львів» ГУМВС України у Львівській області 26.11.2014 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: «кульове поранення нижньої третини лівої гомілки, з тимчасовим порушенням функцій» в період проходження служби при обставинах, не повязаних з виконанням службових обовязків.

Пунктом 3.11 Порядку передбачено, що комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався:

за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов'язані з виконанням службових обов'язків;

унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком;

під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду;

у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування;

унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Тобто даним порядком чітко встановлені підстави винесення актів форми Н-1* (НТ*) та які наслідки повинні настати, щоб вважати, чи нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків, чи ні.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, докази наявності підстав для визнання нещасного випадку таким, що трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків", перелічених в п.3.11 Порядку, відсутні.

Зокрема, як було зазначено вище, нещасний випадок стався за обставин, які підпадають під дію пункту 3.9 цього Порядку (у період проходження ОСОБА_1 служби у відрядженні в Антитерористичній операції, для забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Луганської області.

Згідно з п.3.12 Порядку до першого примірника акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (далі - акт розслідування нещасного випадку) долучаються: акт за формою Н-1* (НТ*), пояснення свідків, потерпілого, витяги з нормативних документів, схеми, фотографії та інші документи, що характеризують місце події (робоче місце), стан технічних засобів (транспорту, устаткування, апаратури тощо), діагноз травми, медичний висновок щодо втрати здоров'я потерпілим у результаті нещасного випадку (у тому числі поранення), а в разі необхідності - також висновок щодо наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин (п.3.12).

Проте, з матеріалів справи вбачається, що під час розслідування нещасного випадку Головою Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області було лише використано пояснення свідків та лист Прокуратури Луганської області, з якого вбачається, що слідчим відділом прокуратури Луганської області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004046 від 27.11.2014 року, розпочатого СВ Сєверодонецьк МВ ГУМВС України у Луганській області, за фактом отримання 26.11.2014, ОСОБА_1, в районі табору «Альянс» у с. Борівське, Луганської області вогнепального поранення під час проходження служби в зоні АТО, на посаді міліціонера БПСМ ОП «Львів» ГУМВС України у Львівській області, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України. (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження).

Судом встановлено, що комісією не було складено документів, які прямо передбачено в п.3.8 Порядку №1346., а саме: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; - визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; - з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; - визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків); незважаючи на те, що обов»язок обстежити місце події безпосередньо покладений на неї п.3.8 Порядку №1346.

З метою повного, всебічного та обєктивного розгляду суду ухвалою суду від 16.01.2018 року витребовувалися письмові докази у Головного управління МВС України у Львівській області, які стали підставою для винесення висновку службового розслідування за фактом травмування інспектора штабу БПСП ОП «Львів» ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 від 11.09.2017 р. Однак відповідачем до суду такі не були подані.

З наданих суду висновку службового розслідування слідує, що в основу твердження про отримання тілесного ушкодження у вигляді «кульове поранення нижньої третини лівої гомілки, з тимчасовим порушенням функцій» в період проходження служби при обставинах, не повязаних з виконанням службових обовязків, покладено в тому числі дані, отримані під час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004046 від 27.11.2014 року, розпочатого СВ Сєверодонецьк МВ ГУМВС України у Луганській області. За результатами досудового розслідування слідчим 1 го слідчого відділу прокуратури Луганської області 05.01.2015 року прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у звязку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Позивачем до матеріалів справи було долучено ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30.10.2017 року, згідно якої постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Луганської області ОСОБА_7, від 05.01.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄДР за № 0004046 від 27.11.2014 року за фактом отримання тілесних ушкоджень міліціонером БПСМОП «Львів» ОСОБА_1 скасовано.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним в ч.2 ст.2 КАС України, суд дійшов висновку, що відповідачем при проведенні службового розслідування не було дотримано вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України від 27.12.2002 №1346, а відтак позовні вимоги в частині визнання протиправним висновку від 11.09.2017 року службового розслідування за фактом травмування інспектора штабу БПСП ОП «Львів» ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_1, затвердженого 11.09.2017 року, Головою ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 , яким встановлено, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді міліціонера БП СМ ОП «Львів» ГУ МВС України у Львівській області 26.11.2014 року отримав тілесні ушкодження у вигляді «кульове поранення нижньої третини лівої гомілки, з тимчасовим порушенням «функції» в період проходження служби при обставинах, не повязаних з виконанням службових обовязків), слід задоволити.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно п. 10 ч.2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, у спірному випадку для належного і повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог на підставі ч.2 ст. 9 КАС України та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи, а саме шляхом зобовязанням Ліквідаційну комісію ГУМВС України у Львівській області провести службове розслідування з врахуванням мотивів суду.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

При цьому, суд не підміняє суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта.

Враховуючи вищенаведене позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що перебуваючи на посаді міліціонера БП СМ ОП «Львів» ГУ МВС України у Львівській області 26.11.2014 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді «кульове поранення нижньої третини лівої гомілки, з тимчасовим порушенням функцій в період проходження служби при обставинах, повязаних з виконанням службових обовязків», до задоволення не підлягають.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Будь-яких заперечень проти позову або доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві, відповідачем суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Враховуючи те, позивач, на момент звернення до суду, звільнений від сплати судового збору, а також те, що свідки у справі позивачем не залучались, експертизи не проводились, судові витрати з відповідача на стягуються.

Керуючись ст. ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним висновок від 11.09.2017 року службового розслідування за фактом травмування інспектора штабу БПСП ОП «Львів» ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_1, затвердженого 11.09.2017 року, Головою ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 , яким встановлено, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді міліціонера БП СМ ОП «Львів» ГУ МВС України у Львівській області 26.11.2014 року отримав тілесні ушкодження у вигляді «кульове поранення нижньої третини лівої гомілки, з тимчасовим порушенням «функції» в період проходження служби при обставинах, не повязаних з виконанням службових обовязків.

Зобовязати Головне управління МВС України у Львівській області провести службове розслідування з врахуванням мотивів суду.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 лютого 2018 року.

Суддя Кухар Н.А.