Справа № 355/1782/17
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року № 355/1782/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправною бездіяльність, що виявились у відмові визнати за ОСОБА_1 статус інваліда війни, а також про зобов'язання визнати статус інваліда війни та видати посвідчення встановленого зразка.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у 1986 році він був залучений до участі в заходах цивільної оборони - евакуації населення, брав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримав інвалідність внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Позивач стверджував, що відповідно до положень Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" він має право на визнання за ним статусу інваліда війни та отримання відповідного посвідчення, але відповідач протиправно відмовив йому у визнанні статусу інваліда війни, чим позбавив передбачених законом гарантій.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.01.2018 прийнято адміністративну справу до провадження та визначено, що справа буде розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначено на 09 лютого 2018 року.

Про дату, час та місце судового засідання сторони були повідомлені належним чином.

У призначений день і час сторони до суду не з'явились, надіслали клопотання про розгляд справи без їх участі, в порядку письмового провадження.

За таких обставин суд, на підставі частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішив подальший розгляд справи здійснювати за відсутності представників сторін у порядку письмового провадження.

Представник відповідача в письмовому відзиві, поданому до суду, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що надані позивачем документи не містять інформації, яка б підтверджувала факт його особистої участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань цивільної оборони. Так, відповідач зазначає, що відповідно до законодавства, підставами для встановлення позивачу статусу інваліда війни є наказ про залучення особи до формувань Цивільної оборони, інформація про займану посаду та документи про роботу, яку він виконував під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у 1986 році працював водієм першого класу в Баришівському автотранспортному підприємстві № 31046, яке перейменоване з 04.04.1997 на ВАТ "Баришівське автотранспортне підприємство 13247", що підтверджується копією трудової книжки.

Наказами підприємства від 15.05.1986 № 37-к та від 28.07.1986 № 64-к позивача було відкомандировано до міста Чорнобиль Київської області, де він перебував з 03 по 05 травня 1986 року, та з 28 липня по 02 серпня 1986 року відповідно, беручи участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується, наявними в матеріалах справи, копіями: наказів від 15.05.1986 №37-к, 28.07.1986 № 64-к; пропуску № 16107 на право в'їзду на закриту територію м. Прип'ять; посвідченнями на відрядження; подорожними листами; довідками ВАТ "Баришівське автотранспортне підприємство 13247".

Крім того, на підставі інформаційної довідки від 03.11.2017 № 01.1-14/1701-7, виданої Департаментом з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації, судом встановлено, що позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування цивільної оборони та був залучений до виконання евакуаційних заходів цивільної оборони.

В 2007 році ОСОБА_1 встановлено інвалідність другої групи довічно, причина інвалідності - захворювання, пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується випискою з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії КИО-1 № 286134.

23 жовтня 2007 року позивачу, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І, Київською обласною державною адміністрацією було видано посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи Серії НОМЕР_2 та того ж дня - вкладку до нього № НОМЕР_1 с з відміткою «Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС №1».

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про встановлення йому статусу інваліда війни та видачі посвідчення встановленого зразку, до якої додав документи, що підтверджують факти участі його в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримання інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідач листом від 05.12.2017 вих. № 2813 відмовив позивачу в наданні статусу інваліда війни, мотивуючи відмову відсутністю в наданих позивачем документах посилання на розпорядчий документ штабу Цивільної оборони, а також інформації про роботу, яку виконував позивач під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Вважаючи відмову безпідставною, позивач оскаржив дії відповідача до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Правовий статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту визначаються Законом України від 22.10.1993 № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон України від 22.10.1993 № 3551-XII).

В силу пункту 9 частини другої статті 7 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII до інвалідів війни належать інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, підставами для надання особі статусу інваліда війни є факти залучення її до складу формувань Цивільної оборони, участі в роботах по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а також настання інвалідності, внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни визначається Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302.

Пунктом 7 вказаного Положення передбачено, що "Посвідчення інваліда війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім'ї загиблого" видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Згідно з пунктом 10 згаданого Положення "Посвідчення інваліда війни" видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Факти залучення позивача до складу формувань Цивільної оборони, його участь у роботах з ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, а також настання інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, підтверджується документально наявними у справі доказами.

Посилання відповідача на відсутність відомостей про наказ чи розпорядження штабу Цивільної оборони як на підставу для відмови в наданні позивачу статусу інваліда війни не ґрунтуються на вимогах закону.

Суд також зазначає, що лист Міністерства праці та соціальної політики України від 26.10.2011 № 1088/014/91-11, який відповідач використав для обґрунтування відмови у визнанні за позивачем статусу інваліда війни, не є нормативно-правовим актом, а носить інформаційно-роз'яснювальний характер і не утворює підстави для встановлення чи відмови у наданні правового статусу інваліда війни.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивач є звільненим від сплати судового збору. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав. Таким чином, судові витрати присудженню з державного бюджету на користь позивача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 194, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови у визнанні за ОСОБА_1 статусу інваліда війни.

3. Зобов'язати Управління соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації Київської області розглянути питання щодо надання статусу інваліда війни та видати ОСОБА_1 посвідчення інваліда війни встановленого зразку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.