Справа № 425/105/18
Суддя: Москаленко В. В.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2018 Провадження №2-а/425/32/18

Справа №425/105/18

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Окрошко О.О.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 Управління патрульної поліції в Луганській області сержанта поліції Зилікова Данііла Вадимовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

12 січня 2018 року позивач звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності шляхом винесення 03.01.2018 постанови серії АР № 493607 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі

425,00 гривень.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03.01.2018 відповідачем було складено постанову серії АР № 493607 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

В постанові зазначено, що 03 січня 2018 року о 14 год. 27 хв. в місті Сєвєродонецьку на перехресті вулиці Вілєсова та проспекту Космонавтів водій керуючи транспортним засобом ВАЗ 2121 повертаючи ліворуч на зеленому сигналі світлофору не надав дорогу іншому транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку, чим порушив п. 16.6 ПДР України.

Вважає, що постанова про адміністративне правопорушення не відповідає обставинам справи з наступних підстав.

03.01.2018 приблизно о 14 год. 20 хв. позивач дійсно рухався на автомобілі ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1, в місті Сєвєродонецьку та проїжджав перехрестя проспекту Космонавтів та вулиці Вілєсова зі сторони проспекту Гвардійського. На перехресті він повинен був звернути ліворуч на вулицю Вілєсова. Позивач включив сигнал повороту і дочекавшись зеленого сигналу світлофору почав маневр. На протилежній стороні дороги знаходився автомобіль „Таврія" з жінкою за кермом. Незважаючи на те, що загорівся дозволяючий сигнал світлофору, автомобіль „Таврія" продовжував стояти. Причини, через які автомобіль „Таврія" продовжував стояти на перехресті позивачу невідомі. Позивач вже закінчував маневр повороту, коли автомобіль „Таврія" почав рухатися, тому на його думку перешкоджати йому він не міг та Правил дорожнього руху не порушував.

Просить визнати дії інспектора роти № 4 Управління патрульної поліції в Луганській області сержанта поліції Зилікова Д.В. протиправними та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 493607 від 03.01.2018 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 17.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено дану адміністративну справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 9).

24 січня 2018 року до Рубіжанського міського суду Луганської області надійшли від відповідача заперечення на адміністративний позов, в якому він позов не визнає та просить суд постанову серії АР № 493607 від 03.01.2018 визнати такою, що складена з дотриманням вимог чинного законодавства, адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення (а.с. 16-18).

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив суду, що 03.01.2017 він дійсно рухався в місті Сєвєродонецьку на автомобілі ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1, переїхав перехрестя проспекту Космонавтів та вулиці Вілєсова зі сторони проспекту Гвардійського та був зупинений працівниками патрульної поліції, які повідомили, що він порушив п. 16.6. ПДР України. Позивач пояснив працівникам поліції, що Правил дорожнього руху не порушував, тому що здійснив маневр повороту, коли зустрічний автомобіль, ще стояв на перехресті і не міг перешкоджати його руху. Працівник поліції не звернув уваги на його пояснення та склав постанову про адміністративне правопорушення. При цьому відповідачем було порушено право позивача на захист та обмежено право на ознайомлення з матеріалами справи. Просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР № 493607 від 03.01.2018.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення на адміністративний позов в яких зазначає, що 03.01.2018 він, під час несення служби з нагляду за дорожнім рухом та охорони громадського порядку в місті Сєвєродонецьку Луганської області, приблизно о 14 год. 27 хв. помітив автомобіль ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1, який порушив вимоги п. 16.6 ПДР України, а саме: повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч. Після зупинки вказаного транспортного засобу відповідач повідомив водію про причину зупинки та суть вчиненого правопорушення. У подальшому відповідачем було прийнято рішення про розгляд адміністративного провадження на місці вчинення правопорушення та було винесено постанову. Таким чином постанова серії АР № 493607 від 03.01.2018 складена з дотриманням вимог чинного законодавства. Просив адміністративний позов залишити без задоволення та розглянути справу без його участі (а.с. 16-18).

Суд, заслухавши позивача, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступного.

Судом встановлено, що інспектором роти № 4 УПП в Луганській області сержантом поліції Зиліковим Д.В. було винесено постанову серії АР № 493607 від 03.01.2018 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень (постанова - а.с. 4, 19).

З метою всебічного та об'єктивного дослідження обставин у справі судом переглянуто відеозапис подій, зроблений 03.01.2018 за допомогою службової нагрудної відеокамери на одязі поліцейських та відеореєстратора зі службового автомобіля, які знаходяться в матеріалах адміністративної справи і записані на dvd-диску (а.с. 20).

За результатами перегляду відеозапису судом встановлено, що транспортний засіб „ВАЗ 2121", номерний знак НОМЕР_1, під керуванням позивача при проїзді перехрестя, виконуючи поворот ліворуч не надав переваги в русі транспортному засобу, який рухався прямо в зустрічному напрямку. Після проїзду перехрестя автомобіль позивача був

зупинений працівниками патрульної поліції. Відповідач повідомив водію суть вчиненого правопорушення, на що позивач пояснив, що він здійснив маневр повороту, коли зустрічний автомобіль, ще стояв на перехресті і не міг перешкоджати його руху.

Суд зазначає, що посилання позивача на те, що при здійсненні маневру повороту він не перешкоджав зустрічному автомобілю не виключає кваліфікацію скоєного діяння передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Крім того,суд зазначає, що крім порушення,яке вказано в постанові, позивач при проїзді перехрестя"зрізав поворот",що також є порушенням ,що видно з відеозапису і підтверджено позивачем у судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 16.6 ПДР України, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Встановлено, що доказом в справі згідно ст.251 КУпАП є відеозапис порушення з відео-реєстратора службового автомобіля та з нагрудних відеокамер на одязі поліцейських.

Посилання позивача на те, що його було позбавлено можливості скористатися своїми правами під час розгляду справи про адміністративне правопорушення є повністю необґрунтованими. З наданого відповідачем відеозапису вбачається, що позивач не заявляв будь-яких клопотань під час розгляду інспектором справи про адміністративне правопорушення, в той час як інспектор роз'яснив йому всі його права згідно Конституції України та КУпАП.

Таким чином, позивачем не було доведено своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, в той час як відповідачем було надано вичерпні докази на користь винуватості позивача у вчиненні правопорушення.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Позивачем не надано доказів на підтвердження своїх посилань про винесення інспектором патрульної поліції постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з порушення чинного законодавства України.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід'ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи положення ст.139 КАС України, судові витрати, у разі прийняття судом рішення про залишення позову без задоволення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5, 139, 257-263, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Залишити адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 Управління патрульної поліції в Луганській області сержанта поліції Зилікова Данііла Вадимовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення - без задоволення, а постанову серії АР № 493607 від 03.01.2018 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425,00 гривень - залишити без змін.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення апеляційною інстанцією.

Суддя В.В. Москаленко