Справа № 130/2947/17
Суддя: Сенько Л. Ю.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі:головуючої судді Сенько Л.Ю.

секретаря Райчук Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №2 Летичівського ВП ГУНП Хмельницької області лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа: Летичівський ВП ГУНП Хмельницької області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з даним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №115080 від 05.12.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.12.2017 року о 8 год. 50 хв. він керував транспортним засобом Форд Транзит, державний номерний знак НОМЕР_1 і на 320 км автодороги Стрий Знамянка був зупинений працівником поліції, який не назвався і став вимагати предявити документи. Він поцікавився, які стали підстави для його зупинки, на що інспектор йому відповів, що у них місячник безпеки руху, на законну вимогу інспектора він надав свідоцтво про реєстрацію автомобіля та посвідчення водія, але інспектор почав вимагати у нього талон обовязкового проходження техогляду. Він намагався пояснити працівнику поліції, що даний автомобіль використовується з власних потреб і підпадає під категорію В. Однак незважаючи на це, інспектор склав постанову в якій зазначив, що він керував транспортним засобом, який нібито вчасно не пройшов обовязковий технічний контроль, тим самим порушив п.31.3(б) ПДР України, за що ч.3 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність, у звязку з чим було накладено адміністративний штраф в розмірі 340 грн. Позивач зазначає, що даний автомобіль не використовує з метою отримання прибутків. Будь-яких доказів, на підтвердження порушення позивачем ПДР України не було. Вважає постанову незаконною, необґрунтованою та недоведеною, прийняту з порушенням чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в наданій до суду заяві просив його позов задовольнити та справу розглянути у його відсутність.

Відповідач інспектор СРПП №2 Летичівського ВП ГУНП Хмельницької області лейтенанта поліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надавши заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що оскаржувана постанова винесена у встановленому порядку, а тому є правомірною.

Представник третьої особи Летичівський ВП ГУНП Хмельницької області в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Заперечень проти позову, заяви про відкладення розгляду справи, чи повідомлення про причини неявки до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п.31.3 «б» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до статті 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до ч.2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-ХІІ передбачено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року №137 «Про затвердження Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу" та ст.35 ЗУ «Про дорожній рух» передбачена періодичність проходження обов`язкового технічного контролю вантажних автомобілів, вантажопідйомністю до 3,5 тонни із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Судом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР №115080 винесеної 05.11.2017 року на автодорозі Стрий Знамянка 320 км інспектором СРПП №2 Летичівського ВП ГУНП лейтенантом поліції ОСОБА_2, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що він керував транспортним засобом марки «Форд Транзит», державний номерний знак НОМЕР_1, який своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив п.п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху України (а.с.17).

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХМ 117550, встановлено, що власником транспортного засобу «Форд Транзит», державний номерний знак НОМЕР_1, є ОСОБА_1 Тип даного транспортного засобу - спеціалізований вантажний фургон малотоннажний -В, повна маса 3500, 2011 рік випуску.

Оскільки транспортний засіб, яким керував позивач ОСОБА_1 є вантажним автомобілем, вантажопідйомністю до 3,5 тонни та експлуатується ним більше двох років, відповідно до зазначених положень законодавства він підлягає обов`язковому технічному контролю кожні два роки. Тобто позивач, експлуатуючи транспортний засіб, який не пройшов вчасно обов`язковий технічний контроль, допустив порушення п.31.3 «б» Правил дорожнього руху України.

Доводи позивача про те, що автомобіль, яким він керував є легковим, оскільки в технічному паспорті на автомобіль зазначено категорія В, до уваги судом не беруться з огляду на таке.

Правилами дорожнього руху України передбачено категорії транспортних засобів, зокрема до категорії В належать автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів. Отже, враховуючи те, що повна маса автомобіля «Форд Транзит» становить 3500 кілограмів, то і відповідно категорія даного автомобіля - ОСОБА_3 з цим, даний автомобіль є спеціалізованим вантажним фургоном, про що зазначено у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу СХМ 117550.

Судом звертається увага позивача, що ПДР України лише визначено категорії автомобілів в залежності від їх маси, а не типу. Тип автомобіля вказано у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу: «спеціалізований вантажний фургон».

Відповідно до ч.3 ст.121 КУпАП за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, передбачено адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд не приймає до уваги посилання позивача про порушення відповідачем процедури розгляду адміністративної справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частина третя статті 121 цього Кодексу), від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з Розділом ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, справа про адміністративне правопорушення розглядається, зокрема, за місцем його вчинення, на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 121 КУпАП виноситься на місті вчинення адміністративного правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з Розділом ІV зазначеної Інструкції розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови вручається під підпис. У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП). Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав постанову про адміністративне правопорушення 05.12.2017 року, тобто в день її винесення, письмових пояснень чи клопотань не надав.

Таким чином, у суду не має підстав вважати, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідачем відбувся з порушенням прав та законних інтересів позивача.

Суд вважає, що відповідач довів законність постанови про накладання на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР № 115080 від 05.12.2017 року, а наявні в справі докази вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 121 КУпАП та правомірність дій відповідача з винесення зазначеної постанови.

Відтак, за встановлених при розгляді цієї справи обставин, суд дійшов висновку, що у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 121 КУпАП та відповідачем правомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності, розмір накладеного на позивача адміністративного стягнення відповідає санкції ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для визнання дій інспектора СРПП №2 Летичівського ВП ГУНП Хмельницької області лейтенанта поліції ОСОБА_2 протиправними та скасування постанови про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР № 115080 від 05.12.2017 року, оскільки останній вчинив правопорушення, передбачене ч. 3ст. 121 КУпАП, на нього правомірно накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу, відповідно до вимог чинного законодавства, уповноваженою на те службовою особою, в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за такі дії, тому суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст. ст.2,6-10,77, 229, 241-246,255, 257, 263, 295 КАС України,

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП №2 Летичівського ВП ГУНП Хмельницької області лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа: Летичівський ВП ГУНП Хмельницької області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя