Справа № 804/4804/17
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2018 року Справа № 804/4804/17
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Деллалова Антона Олексійовича, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» про визнання дій протиправними, скасування державної реєстрації та визнання права власності,-
В обґрунтування позову зазначено, що рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Деллалова Антона Олексійовича про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3, за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» є протиправним та підлягає скасуванню, у звязку з відсутністю у відповідача повноважень щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності без вчинення нотаріальної дії з майном.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.07.2017 р. відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 15.08.2017р.
Також, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.07.2017 р. було відмовлено у вікритті провадження в частині позовних вимог про визнання за ОСОБА_1, право власності на квартиру АДРЕСА_3
15.08.2017 р. ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів було відмовлено та ухвалою суду 15.08.2017 р. провадження у даній справі було зупинено у звязку з витребуванням доказів та заперечень. Відповідач 14.12.2017р. надав до суду письмові заперечення на позов, в яких просив суд у задоволені позову відмовити, зазначивши при цьому, що його дії при прийнятті рішення про державну реєстрацію права власності (індексний номер № 35605946 від 09.06.2017р.) за ТОВ «КЕЙ - КОЛЕКТ» на нерухоме майно, були проведені згідно з діючим законодавством України, оскільки ТОВ «КЕЙ - КОЛЕКТ» в реєстраційну справу нотаріуса була надана копія Вимоги від 03.01.2014р. про усунення порушень основного зобов'язання та поштове повідомлення про її вручення особисто позивачеві.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2017р. поновлено провадження у справі № 804/4804/17 з 16.01.2018р. та призначено наступне судове засідання на 16.01.2018р.
У судовому засіданні 16.01.2018р. було задоволено усне клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи для надання додаткових доказів та відкладено розгляд справи на 25.01.2018р.
25.01.2018р. особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав до суду заяву про доручення документів, в якій також просив суд розглядати справу без його представника.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2018р. залишено без розгляду в частині позовних вимог про скасування Державної реєстрації обтяжень на квартиру №13, яка знаходиться за адресою: вул. Листопадна, б.1 Б, м. Дніпро, Дніпропетровська область, номери запису в реєстрі 20839267 від 11.07.2006 р. та 3446395 від 11.07.2006 р., у зв'язку з пропущенням строку звернення до суду.
У відповідності до ч. 9 ст. 205 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
09.06.2017 р. приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллаловим А.О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35605946 та зареєстровано право власності на квартиру №13, яка знаходиться за адресою: вул. Листопадна, б.1 Б, м. Дніпро, Дніпропетровська область, за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ».
Не погоджуючись із прийнятим відповідачем рішенням позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 461 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і який має печатку такого реєстратора.
Оскільки, в даній справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Деллалова Антона Олексійовича, який у межах спірних правовідносин діє як суб'єкт владних повноважень, даний спір, виходячи з правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 25.04.2017 р. (справа № 21-3197а16), є адміністративним та підлягає розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з ч. 1 ст. 2, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.
Відповідно до статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державним реєстратором є нотаріус, який: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов'язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником; 4) під час проведення реєстраційних дій обов'язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі данихзаяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктівцих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.
Судом встановлено, що приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллаловим А.О. нотаріальна дія з нерухомим майном за адресою: вул. Листопадна, б.1 Б, кв. 13, м. Дніпро, не вчинялася. Посвідчення факту виникнення, переходу або припинення права на нерухоме майно - не мало місця.
У позовній заяві, позивач зазначив, що Банк та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» умисно не повідомили його своєчасно про укладання договорів факторингу та відступлення прав вимоги, що у свою чергу призвело до грубого порушення законних прав позивача щодо своєчасного висування своїх заперечень проти вимог нового кредитора.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Згідно з ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї
вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Згідно з ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог Іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
Відповідно до п.4.2. Договору іпотеки звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя.
Відповідно до п.5.1. Договору іпотеки у разі настання обставин, зазначених в п.4.1. Договору іпотеки, Іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом Іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя.
Згідно з п.5.2. Договору іпотеки в повідомленні Іпотекодержатель зазначає який із способів задоволення вимог Іпотекодержателя, що передбачені ч.3 ст.36 Закону України «Про іпотеку», застосовується Іпотекодержателем для задоволення своїх вимог.
Відповідно до п.5.3. Договору іпотеки у разі застосування передачі Предмету іпотеки у власність Іпотекодержателя як способу задоволення вимог Іпотекодержателя (абз.2 ч.3, ст.36 Закону України «Про іпотеку») право власності переходить до Іпотекодержателя з моменту отримання Іпотекодавцем повідомлення рекомендованим листом.
Також, суд звертає увагу на те, що в наданій відповідачем до суду копії повідомлення про вручення поштового відправлення відсутня інформація що саме направлялось рекомендованим листом.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд вважає, що дії приватного нотаріуса щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, яке виникає на підставі договору іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя є протиправними, у зв'язку з відсутністю правових підстав для прийняття оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав.
За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 (НОМЕР_1; АДРЕСА_3 - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв