Справа № 756/3598/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Луценко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року Справа № 756/3598/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року у справі:

за позовом: ОСОБА_2

до: Центрального об'єднаного управління

Пенсійного фонду України в м. Києві

про: зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач) про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 14.09.2016 р. згідно з довідкою Прокуратури м. Києва від 27.01.2016 р. № 18/34 з розрахунку 90% її місячної (чинної) заробітної плати без обмежень певним розміром.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що вона набула право на перерахунок пенсії до зміни законодавства, а тому до неї застосовуються норми Закону України «Про прокуратуру», які визначають право даної категорії осіб на перерахунок їх пенсії у зв'язку зі зміною заробітної плати працюючої особи.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржувана нею постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

У запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а постанову суду - без змін та зазначає, що чинним законодавством не передбачено право позивача на перерахунок її пенсії.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з січня 1994 року позивач перебуває на обліку Центрального ОУПФУ в м. Києві (правонаступник УПФУ в Оболонському районі м. Києва) та отримує пенсію на підставі Закону України «Про прокуратуру».

27.01.2016 р. Прокуратурою м. Києва позивачу було видано довідку № 18/34 про заробітну плату особи, працюючої на аналогічній посаді, з якої вона вийшла на пенсію.

03.02.2017 р. позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії на підставі вказаної довідки Прокуратури м. Києва від 27.01.2016 р. № 18/34, до якої додала вказану довідку.

27.02.2017 р. Центральним ОУФПУ в м. Києві позивача було повідомлено про відсутність підстав для перерахунку її пенсії.

Вважаючи протиправними такі дії відповідача, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством не передбачено право позивача на перерахунок пенсії у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати на посаді, з якої вона виходила на пенсію, про що її було повідомлено рішення відповідача.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції передчасними і такими, що не ґрунтуються на повному та всебічного встановленні обставин справи, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законами України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789-XII у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії від 13.01.2017 р. (далі - Закон № 1789-XII), «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII), «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), постановою Правління ПФУ «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 50-1 Закону № 1789-XII у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії було визначено, що прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років.

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 86 Закону № 1697-VII прокурори та слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше 23 років у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років.

У ч.ч. 1, 3 ст. 44, ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 цього Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що розгляд заяви особи про перерахунок пенсії територіальним органом ПФУ здійснюється шляхом прийняття відповідного рішення про задоволення її вимог або відмову у здійсненні такого перерахунку.

Разом з тим, колегія суддів встановила, що жодного рішення за результатами розгляду заяви позивача від 03.02.2017 р. щодо перерахунку її пенсії відповідачем не прийнято, а натомість повідомлено про надання відповіді за Законом України «Про звернення громадян» /Т.1 а.с.9/.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що відповідачем було вчинено протиправні дії щодо розгляду заяви позивача в порядку, визначеному чинним законодавством, а саме ст.ст. 44, 45 Закону № 1058-IV та п.п. 4.1, 4.3 Порядку № 22-1, а тому для відновлення порушеного права позивача на даній стадії правовідносин належним способом захисту є зобов'язання відповідача розглянути подану нею заяву про перерахунок пенсії у відповідності до вимог чинного законодавства та прийняти відповідне рішення.

Приходячи до такого висновку, апеляційний суд звертає увагу на те, що прийняття рішення про призначення пенсії особи та перевірка підстав для здійснення відповідного перерахунку належить до дискреційних повноважень територіальних органів ПФУ, які відповідачем не були реалізовані.

При цьому, у відповідності до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що в даному випадку заявлені позивачем вимоги є передчасними, однак для повного і всебічного захисту її права на пенсійне забезпечення, у відповідності до приписів ч. 2 ст. 9 КАС України, доцільним та необхідним є вийти за межі позовних вимог та задовольнити їх у вищезазначений спосіб, тобто шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії без дотримання порядку, встановленому законодавством, та зобов'язання відповідача розглянути подану нею заяву про перерахунок пенсії у відповідності до вимог чинного законодавства та прийняти відповідне рішення.

Приходячи до такого висновку апеляційний суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З огляду на встановлені вище обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 308 КАС України.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги та оцінивши встановлені обставини даної справи, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, постанова Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року - скасуванню, адміністративний позов - задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо розгляду заяви ОСОБА_2 від 03.02.2017 р. про перерахунок пенсії без дотримання порядку, встановленого ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві розглянути заяву ОСОБА_2 від 03.02.2017 р. про перерахунок пенсії у відповідності до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1, і прийняти відповідне рішення за результатами її розгляду.

В задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України, виготовлено 07 лютого 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді: