Справа № 457/447/17
Суддя: Грицьків В. Т.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/447/17
провадження №2-а/457/20/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Грицьківа В.Т.

при секретарі Ринді О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Трускавці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВПОДДЗ батальйону № 3 у м. Львові ДПП ОСОБА_2, управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора ВПОДДЗ батальйону № 3 у м. Львові ДПП ОСОБА_2, управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивує тим, що 24.03.2017 року інспектором ВПОДДЗ батальйону №3 у м. Львові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3, винесено постанову серії АР № 667928 про притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченою ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Зі змісту постанови вбачається, що 24.03.2017 року о 17 год 41 хв., він керуючи транспортним засобом NYUNDAI ACCENT, на автодорозі Київ-Чоп 515 км на дорозі з двостороннім рухом яка має по одній смузі в одному напрямку, виїхав на смугу зустрічного руху в зоні дії дорожньої розмітки «суцільна лінія», чим порушив п.11.3 Правил дорожнього руху.

Із зазначеною постановою не погодився, оскільки вона на його думку винесена з порушенням норм права, є незаконною, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

24.03.2017 року близько 18 год, керуючи транспортним засобом NYUNDAI ACCENT, на автодорозі Київ-Чоп він зупинився на вимогу інспектора ВПОДДЗ батальйону №3 у м. Львові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 В ході спілкування з інспектором було заявлено що він начебто, порушив ПДР, а саме п.11.3 (перетнув «суцільну лінію» дорожньої розмітки та виїхав на зустрічну смугу), це стало для нього великим здивуванням, оскільки він жодним чином не порушував ПДР, не перетинав «суцільну лінію» дорожньої розмітки та не в'їзджав на смугу зустрічного руху, що може підтвердити ОСОБА_4, яка перебувала в цей момент з ним в автомобілі. На його обурення, щодо безпідставного звинувачення та на вимогу щодо надання доказів порушення, інспектор жодним чином не відреагувала, а натомість, взявши його посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, попрямувала до патрульного автомобіля, як згодом з'ясувалось, для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Оскільки він себе винним не визнавав в скоєнні адміністративного правопорушення, інспектор ГарячаХ.А перед прийняттям постанови про накладення адміністративного стягнення, повинна, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтверджували порушення Правил дорожнього руху та спростовували його свідчення, але жодних доказів надано не було. Відповідачем не були встановлені та опитані свідки, провопорушення не було зафіксоване технічними приладами та засобами. Постанова була винесена безпосередньо на автодорозі Київ-Чоп, про що вказано в постанові, що на його думку є неприпустимим оскільки грубо порушує його права.

В судове засідання позивач зявився, позов підтримав і просить його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, додавши, що не перетинав суцільної лінії дорожної розмітки. По дорозі за м. Львовом по трасі дійсно дуже повільно їхав грузовий автомобіль, але він його не обганяв, а рухався за ним.

В судове засідання відповідач інспектор ВПОДДЗ батальйону № 3 у м. Львові ДПП ОСОБА_2не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про розгляд справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходяться в матеріалах справи.

В судове засідання представник відповідача управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліціїне зявився, хоча його належним чином було повідомлено про розгляд справи, однак на адресу суду від нього надійшло письмове заперечення в якому він просить відмовити в задоволенню позову позивачу та проводити розгляд справи без його участі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що вона 24.03.2017 року їхала в автомобілі з ОСОБА_1 Після м.Львів їх зупинила працівник поліції і сказала, що водій перетнув сполошну лінію. Інспектор патрульної поліції сказала, що відео зйомки правопорушення немає, однак є свідки, які це бачили. ОСОБА_1 заперечував свою вину, однак інспектор незважаючи на це винесла постанову про накладення адмінстягнення.

Заслухавши позивача, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Як встановлено в судовому засіданні, то 24.03.2017 року інспектором ВПОДДЗ батальйону №3 у м. Львові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії АР № 667928 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченою ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн., оскільки ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом NYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1, на 316 км. автодороги Київ-Чоп, на дорозі, що має по одній смузі руху в кожному напрямку, перетнув суцільну лінію дорожньої горизонтальної розмітки 1.1., виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив пункт 11.3 Правил дорожнього руху України.

Як позивач так і свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні ствердили, що порушення не було й інспектор патрульної служби з порушенням норм права винесла постанову про накладення адміністративного стягнення, яка є незаконною, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, однак покази позивача та свідка, спростовуються відеозаписом розмови інспектора Гарячої Х І. та позивача, який було скеровано на адресу суду представником відповідача та оглянуто в судовому засіданні.

З перегляду даного відеозапису вбачається, що позивачем 24.03.2017 року дійсно було вчинено правопорушення, про яке він не заперечував у розмові з інспектором та і погодився на те, щоб інспектор склала письмову постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Свідок ОСОБА_4, яка була присутня під час розмови позивача з інспектором, також не заперечувала того, що позивач порушив правила дорожнього руху. Більше того, позивач звернувся до інспектора з проханням простити "на перший раз".

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, розділ III пункт 2 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному

режимі» гласить, що постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст..ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів ), ч. 1, 2, 3, 5 і 6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1, 2 і 3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1, ст, 125, 126, ч. 1, 2 і 3 ст. 127, ст. 128, 129, ст. 132-1, ч. 6 і 11 ст. 133-1, ч. 1, 2 і 3 ст. 140 КУпАП, на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Отже, виходячи з даної норми інспектором Національної поліції ОСОБА_2 при оформлені адміністративних матеріалів у сфері забезпечення дорожнього руху відносно позивача та його поведінки, згідно ст. 258 КУпАП не складався протокол.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

У відповідності до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненій та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський зобов'язаний, зокрема:

1.неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2.професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

3.поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення чи винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються, за винятком випадків спрощеного провадження, у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд аналізуючи докази подані позивачем та докази, які скеровані відповідачем і оглянуті в процесі судового розгляду, враховуючи вищезазначені норми законів, приходить до переконання, що дії інспектора ВПОДДЗ батальйону № 3 у м. Львові ДПП ОСОБА_3 24.03.2017 року по відношенню до позивача були правомірними, а позивачу слід відмовити в задоволенні його позову.

Керуючись ст.ст. 8-11, 86, 94, 159, 160-163 КАС України, ст.ст. 122, 245, 258, 278 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до інспектора ВПОДДЗ батальйону № 3 у м. Львові ДПП ОСОБА_3, управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_5